PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ROOSEVELTOVA STŘEDNÍ ŠKOLA VÍTÁME STUDENTY
Možná bych měl jít s ním.
Proč ho nenosíš jako mimino
a nedáš mu dudlík, tati?
Uklidníme se.
Chystali jsme se na to celé léto a doktor řekl, že je připravený.
Po dvou letech domácího studia je to prostě těžký.
Student se teď stal...
No, asi je pořád student.
Mám smělý nápad.
Proč se prostě nezeptáme Noaha, jak se cítí?
Cítím se...
Nejvíc se bojím, že budu před těmi dětmi za hlupáka,
ale jsem připravený si tam udělat kamarády, kterými nebudete vy.
- Bez urážky. - To nevím.
Tohle je můj výraz „vše je v pořádku a nemám sociální úzkostnou poruchu.“
Hodně špatný?
- Vůbec ne. - Ne.
- Už to nikdy nedělej. - Tak jo, měl bych jít.
Počkej. Nakreslil jsem ti mapu, jak se dostaneš do třídy.
Páni!
Dík, žes mě namaloval tak svalnatýho.
A taky si nezapomeň opakovat mantru.
Jde to skvěle. Nikdo se na mou divnou hlavu nedívá.
To určitě říkat nebudu.
Až začne nastupovat panika, zhluboka se nadechni, takhle.
- Uvidíme se po škole v babiččině kavárně. - Máme tě rádi.
Takhle moc!
PONDĚLÍ
Jde to skvěle.
Nikdo se nedívá na mou divnou...
Embry.
Dobře. První krok:
Vstoupit do školy.
Druhý krok: Najít svou třídu.
Zhluboka dýchat.
To zvládneš.
Promiň.
Blokuješ mi cestu.
Já...
Já... Ne, ne!
Ne, jako že mi neuhneš?
- Máš něco s hlavou? - Sakra. Myslíš, že má divnej tvar?
Mně přijde normální.
Chci říct, že máš možná trochu vysoký čelo.
Já to nezvládnu!
Jen holka na vozíku, která se snaží získat vzdělání.
Jak mu je?
Nechtěl moc mluvit.
Takže mu dáváme prostor.
Asi bychom se měli vrátit k domácímu studiu.
Zdokonalil jsem se v imitování Adama Sandlera, což by mělo matiku oživit.
„Tři sta děleno patnácti se rovná zippity-doo!“
Jo, to nám moc nepomůže.
Ahoj, synku. Věděli jsme, že to ráno nebude procházka růžovým sadem.
Vlastně se procházky v sadu bojí.
Jen když je přeplněný.
- Nemáš si jít s někým hrát? - Jo.
Učím sousedovic děcko jak se zkrášlit.
Myslí se, že je obvaz módní doplněk.
Nečekejte.
Zvážíme další možnost, kterou doktor navrhl.
Už jsem řekl ne. Nejsem typ na terapeutickýho psa.
Já nebyl typ chlápka s trikem zastrčeným v kalhotách,
dokud mi Embry neporadila a podívej se na mě teď.
Miláčku, slibujeme, že ti najdeme toho nejlepšího terapeutického psa.
Tohle je ten nejlepší terapeutický pes?
To dělají všichni psi.
Možná ne až tolik.
Dr. Castanov říkal, že Hajzlík pochází z uznávané psí školy.
Určitě bude šikovný.
- Jejda! - Hajzlíku, ty jsi beznadějný.
Nejsem předurčenej bejt služebním psem, ale prej můžu bejt terapeutickej pes.
Jak těžký to může bejt?
Můžeš se mazlit, když ti nebude dobře, můžeš mi dávat mlsky... Řekni, že máš mlsky.
Hele, synku.
Něco v břiše mi říká, že je Hajzlík řešením a víš, co o svém břiše vždy říkám.
Že nesnese mléko?
Ano,
ale taky se nemýlí.
Mazli se s ním a nech ho, ať tě olízne, kdykoliv ti bude úzko.
Nevím, zda chci ten jazyk kdekoliv poblíž sebe.
To je ono!
ÚTERÝ
Šmrncovní!
Jistě v tom baráku podávají gurmánský obědy.
Jako makaróny se sýrem a hráškem.
To zvládnu. Nemůže to být horší než včera. Že jo?
- Co se dělo včera? - Může to být jen lepší
S hlavou se nic nestane.
Snažíš se mě včerejškem vyděsit.
První krok:
Vstoupit do školy.
VÝCHOD
Páni.
- Zvládl jsem to! - A to je vše, čeho ses bál?
- Já věděl, že tu práci zvládnu. - Jsou tam!
- Jo. - Jsem na něj pyšná.
Ani jsem si nemusela brát volno.
Hlavně nepředbíhejme.
Noah by mohl kdykoli vyběhnout, a proto...
- To jako vážně? - To je normální sledovací...
vybavení.
Jasně, si poldové navzájem dělají masáže zad.
Hnus, ne.
Páni! Super pes!
Ahoj! Můžu ho pomazlit?
Páni, je tak hebkej.
Jak se jmenuje?
Já jsem Simon, ale všichni mi říkají Turbo.
Tyjo! To tě musí všichni nesnášet.
Ne, počkej, beru zpět. Drbej dál!
Takže jsi taky šesťák? Nevěděl jsem, že je střední tak obrovská!
Ztratil jsem se cestou do jídelny a musel jsem si dát k obědu žvejky.
Mezi náma, slyšel jsem, že jedinou cestou k přežití
je bitka s největším osmákem, jakýho najdeš.
- Roztomilý. - Nejroztomilejší...
- Tak hebký. - Jak se jmenuje?
To jsou jen děti přátelské.
To je dobrý. Nic špatnýho se neděje.
Říkal jsi něco?
Je jich moc!
Má někdo z vás dobroty?
Obávám se, že tenhle ne.
Ok, všichni ustupte, prosím. Pane Ferrisi.
Pojďme do mé kanceláře.
Tak...
Noahu, musím něco přiznat.
Mám... raději kočky.
Má Skotská klapouchá kočka, Lord Dingwall.
- Moc... roztomilá. - Vypadá, jako by sežral vlastní bobek.
Nicméně, když volali tvoji rodiče a řekli, že by sis přivedl emočně podpůrného...
psa...
mou první reakcí bylo: „Ne!“
Ale udělal jsem si uklidňující grapefruitovou masku
a rozhodl jsem se sestavit seznam pravidel pro Hajzlouna.
Hajzlíka.
Zajímá mě, jak dostal takové vtipné jméno.
Ty Hajzlíku!
- Ty Hajzlíku! - Jo, byla to jen taková životní etapa.
Nicméně... Pravidlo první: Žádné čůrání ve škole.
Pravidlo druhé: Štěkání. Pravidlo třetí: Vrčení...
Kolik přesně tam máte pravidel?
Padesát tři.
Pravidlo čtvrté: Sliny by nikdy neměly opustit tlamu.
Pět: Žádné skákání. To je důležité. Šest: Žádné běhání. Sedm:
Pes nesmí navazovat oční kontakt s ředitelem...
Osm: Pokud budou zmiňováni psi,
musí být v další větě zmíněny kočky.
Noahu, kamaráde, cítíš se dobře?
- Ajaj! - Jestli budeš zvracet, otoč se od...
Co chceš, Embry?
Tvůj pokoj, je větší, aby máma přestala nosit legíny...
Chci vědět, jak bylo ve škole.
- Ach, holka. Čti mezi řádky. - Obklíčila mě zombie děcka
- a pozvracel jsem ředitele. - Upřímně... lepší, než jsem čekala.
- Dík, že ses zastavila. - Říkal jsi, že chceš nový kamarády.
Ne tolik najednou.
Můžu zkusit trochu ubrat šarm.
Co si to nalhávám? To těžko.
Pomůžete mi dostat burákový máslo z tý věci na mučení psů?
No, asi vím, jak můžeme pomoct Hajzlíkovi zapadnout.
Jak?
Prosím, zbav mě toho dítěte.
Tak co myslíš?
Rozhodla jsem se vytvořit modelovou řadu módního oblečení pro psy.
Hned mu to sundej.
- Jen nechci, aby ses hned vzdal. - Nevzdám.
Neboj. Vymyslím vlastní plán.
Páni, kdyby mě teď mohli vidět kluci...
STŘEDA
Přijít dřív byla rozhodně správná volba.
Hej! Smrdí to tu po sejru. Počkej. To jsem já.
Hajzlíku, trénovali jsme to.
Uklidni se.
Ahoj! Pejskaři.
Počkej.
Dneska ne, Turbo.
- Asi jsem ho setřásl. - Jaké jsou šance?
Dělám tu nějakou práci navíc.
Jo, přesně tak.
Je to třetí den a já už dělám něco navíc.
A podívejme, kdo sem vtrhne.
Ten kluk, co odmítl uhnout z cesty.
Jsi si jistá, že jsem to byl já? Mám velmi běžné rysy.
Haló! Můžu už ven? Začínám se tady zamotávat.
Nedělej hloupýho. Co ti dává právo jednat s lidmi takhle?
Co? Vyžvejkni se!
Proč máš v batohu psa s kovbojským kloboukem?
Embry. Já jí říkal, že to nebude fungovat.
No...
To je můj...
emočně...
podpůrný pes.
K čemu?
Mám...
Sociálně úzkostnou poruchu.
To jsem netušila.
Víš, když tetu opustil její přítel,
dostala terapeutické prase.
Všude kadí.
Jo, Hajzlík taky hodně kadí.
To je soukromá věc!
- Takže tvá úzkost tě přinutila utéct sem? - To ten... Turbo kluk.
Simon? Jo, nikdo mu neříká Turbo.
To dává mnohem větší smysl.
Hej. Proč jsou ty dveře zamčený?
Bude zvonit. Asi bys měl odemknout.
Pusťte... mě... dovnitř!
Zrovna jsem si vzpomněl, že musím...
k soudu jako porotce.
Dobře.
ROSIINA KAVÁRNA
ČTVRTEK
Dobrá. Včera jsme zkusili přijít brzo. Dnes to zkusíme pozdě.
Takže... je to něco jako objednávka u pokladny, nebo...
- Nějak se musíme dostat do třídy. - Už se to nese, ty moje numero uno.
Děkuju, babi, ale myslím, že mám na jídlo moc scvrklý žaludek.
Myslím, že chce, abys to snědl.
Takový hodný chlapec.
Ale ne!
Prosím, ať mě nepozná.
Prosím, nepoznej ho.
Vrať se, Průjmo.
Vážně si k bitce vybral největšího osmáka, jakýho dokázal najít.
Když jsem vás nazval Timonem a Pumbaaou, tak to byl kompliment.
- Au! - Vezmu si to.
Podíváme se, co tu máš.
Roličku toaletního papíru?
Škola má jen jednovrstvý a jak říká moje máma, mám hodně citlivý zadek.
Vezmeme si ho.
Měl bych něco udělat. Nemůžu dělat nic.
Myslím, že budu zvracet.
Dobře, kluku. Udělám to pro tebe.
Ahoj!
To je tvůj pes?
- Je to kamarád. - Sotva toho kluka znám.
- Jednou jsem se nechal podrbat. - Jeho jedinej kámoš je pes.
Jo, pes, co ráno vypil hodně vody ze záchodu.
Nechutný!
Ahoj. Dík, žes poslal svýho psa.
Chci říct, že jsem to měl absolutně pod kontrolou, ale díky.
Ach, jasně. Pašák, Hajzlíku!
- Šlo to přesně podle plánu. - My?
Kdy jsi byl součástí... Ach, to je to místo.
Takže...
Amara mi řekla o tvý fóbii a ať na tebe už nekřičím.
Udělala co?
Sakra!
Taky asi říkala, že ti nemám říkat,
- že mi o tý fóbii řekla. - Jen přestaň říkat to slovo!
- Fóbie? - Ano!
Přesně to.
Když si pospíšíme, můžeme to stihnout než začne hodina.
Slibuju, že nebudu hlučný ani nebudu dělat scény.
Budeme megahustý amigos jdoucí do třídy společně.
Amigos?
To jsou španělsky přátelé.
Jo, vím, co znamená amigos.
Amigos?
- S tímhle týpkem? - Myslím, že můžu jít s tebou.
Paráda! Chci říct... paráda.
- Ach, Noah odešel z kavárny. - A je s nějakým klukem!
- Jak to víš? - Je támhle!
Našel jsem jednu divnou.
Takže... Jaký to je, mít to, co nesmím vyslovit?
No, můj mozek teď zpracovává milion způsobů,
- jak se může ta cesta do třídy pokazit. - Páni, jsi jako Doctor Strange.
Spíš jako...
Doctor Fóbie.
- Takže ty to slovo říct můžeš. - Jo.
- Fajn, v pohodě, jen zjišťuju hranice. - Ahoj!
Kdybych už nebyl prázdnej, počůral bych se.
Takže už jste v pohodě? Asi ses řídil mou radou a uklidil ses.
- Jo. - Ne tak docela.
Míříte do třídy, kluci?
Mohu s vámi?
Jasně.
Podívej se na nás, spřátelili jsme se.
Těším se, až uvidíš slečnu Flatbertovou.
Jen abys byl připravenej, ona nikdy nemrká.
Přeháníš.
Řekni jednu situaci, kdy mrkla.
- Co když mrkne, když mrkneš ty? - Páni.
Jestlipak se uděluje cena za nejlepší terapeutický zvíře? Čekejte!
A copak to máme tady?
Už se blížíme?
Jo, je to na vzadu v hale.
Jako by se tu rozbila klimatizace.
- Jsi v pořádku? - Asi bych měl držet Hajzlíka.
Hajzlíku?
Krůtí sendviče, barbecue chipsy, sušenky... Fuj, celer.
Hajzlíku?
Jsem tady, Noahu.
Tomu neuvěříš. Ten kluk si přinesl celer.
Začíná hodina, dámy, tik ťak.
Zasekl jsem se. Pomozte trochu.
Noahu!
- Našel jsem ho. - Pánové, šachový tým stále
hledá kapitána. Kdo se hlásí?
Pravidlo 54: Psi musí být na vodítku, aby nestrčili do učitele,
který by vrazil do ředitele, a ten by se celý polil kávou!
Nedokážu si představit, že by se to celý zopakovalo.
Věřili byste tomu? To je ale hysterka.
Potřeboval jsem tě.
Já... Noahu, byla tam ta...
taška s obědem a...
Jsem si jistá, že to Hajzlík neměl v úmyslu.
- Opustil mě kvůli sendviči. - S čím byl ten sendvič?
To je jedno.
Podstatou je, že už jsem skoro došel do třídy
a pak mě před všema ztrapnil!
Já myslel, že začínáme být dobrý tým, ale on se stará jen o sebe
a o sendviče. Už ho nikdy nechci vidět.
Bylo to krůtí v ciabattě.
Jeden z mých nejoblíbenějších sendvičů,
A já ho nesnědl.
Tady jsi. Tak co říkáte?
Mám mu ještě udělat číro?
Ty víš, co si myslím o čírech.
Miluju je.
Ale bratr potřebuje klid.
- Pamatuješ si skate park? - S tím skatem byl roztomilý.
Každý den jsme tam chodili
než ses před ostatními dětmi konečně cítil klidně.
Hodně jsem padal. Pořád mám jizvu.
Ale důležité je, že ses vždycky vrátil zpět.
- Ta jizva je připomínkou... - Jsem na skateboardu děsnej?
Ne, dokážeš, co si jen usmyslíš.
A vzpomeň si, že ses chtěl do školy vrátit hodně.
Já vím.
Já jen... Dobře.
Jestli to bude zítra zase katastrofa, můžu se vrátit k domácímu studiu?
Asi bych vám měl sdělit, že moje znalosti matiky
nepřesahují pátou třídu.
Tak do toho dej všechno.
Pořád dělá ten hlas. Nemám tušení, kdo to má být.
PÁTEK
Ahoj. Myslela jsem, že se dnes neukážeš.
Proč? Protože jsem se naprosto znemožnil před celou školou?
To měl být vtip.
To se povedlo.
Tak kde je Hajzlík?
Nemám tušení.
Včera jsem se fakt naštval a myslím, že to vycítil.
Podle mámy se chovává někde v domě.
Jistě se objeví.
Já nevím. Bratranec Tony ztratil psa
- a nikdy ho... - Simone!
Nikdy... ho nemusel hledat, protože zemřel.
- Jo. - Je super, že ses vrátil.
Připomněl mi to, proč do školy nepatřím.
Jsem tu jen proto, že jsem to slíbil rodičům a špehujou mě zvenku,
abych to ještě zkusil. Ještě 10 minut a vypadnu.
Díváš se na ten včerejšek úplně špatně. Ty jsi ten, co ztrapnil ředitele Meyerse.
Tím sis získal velký respekt, brácho.
- My o vlku... - Je tu zadní východ, kterým vyklouznu?
Jo, tudy.
Pořád nemůžu uvěřit, že neví, kdo je Adam Sandler.
Jako rodiče jsme selhali.
Chci říct... Švec je klasika.
- Hele, je v půli cesty do školy! - To je úžasný! Počkat.
Máš aplikaci, co sleduje Noaha?
- Ve skutečnosti sleduje všechny mobily. - Takže neustále víš, kde jsme...
- dokonce i ve středu? - Jo.
Starám jsem jen o sobe a o sendviče.
To není vůbec pravda. Starám se i o...
Zmrzlina!
Můžeš prostě zůstat v klidu?
Hajzlíku?
Zrovna dneska...
Reginalde, můj starý instruktore služebních psů.
Udělal sis něco s kožichem? Vypadá to skvěle.
Kde je tvůj páníček?
Ach, odstěhoval se. Do jižní Ameriky.
Ukázalo se, že tam psy nepovolují.
Vážně?
Fajn, utekl jsem.
- Díky, že jsi mi ukázala východ. - Žádný problém.
- Snad se tu ještě uvidíme. - No...
uvidíme se později.
Prosím... jako bych to neudělal.
- Jo. - Jasně.
Hele, Noahu.
Pokud ti na tom záleží, tohle je naše třída.
Druhý krok: Třída.
Nechceš zkusit jít dál?
Noahu?
Vypadáš divně.
Propadám se!
Vidíš ho propadat se, nebo...
Možná je to novej slang, jako že se ti to fakt líbí, tak se...
propadáš?
- Takže jsi ten úkol nezvládl, co? - Vlastně jsem byl dobrej uklidňující pes.
Noahovi jsem pomohl s panikou a... Dokonce jsem mu pomohl s kamarády.
A pak jsem to všechno pokazil a už mě nikdy nechce vidět.
- No, jestli jsi ve třídě dával pozor... - Nedával.
Věděl bys, že úkolem psa
je zapomenout na sebe a zaměřit se na spojení s člověkem.
Kde jsi byl s tou radou včera večer?
Proč se zastavil?
Asi ti zamrzl. Ukaž fláknu s ním o palubku.
No tak, Noahu.
Počkat. Noahu?
- Pohni se, Noahu! Pohni se! - Je tak blízko. Jen pár kroků od třídy.
Třída, můj páníček mě asi potřebuje.
Dobrá, tak co uděláš?
Strávíš zbytek života kradením zmrzliny dětem,
nebo se staneš nejlepším terapeutickým psem, jakým dokážeš?
Nemůžu dělat obojí? Žertuju.
Už jdu, Noahu!
Koukni!
Páni, ty se propadáš do podlahy.
Hajzlíku! Ty ses vrátil!
Už tě nikdy neopustím, kámo.
Dokázal to!
Panebože!
Vážně doufám, že sis zrovna nelízal zadek.
Lízal.
Noah Ferris?
Tady.
Druhý krok: Dostat se do třídy.
Třetí krok: Přežít střední školu.