Tidligere...
Er jorden Protokoll 12?
Huset er detonatoren.
Det foregår noe veldig merkelig her, señor Stan.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Tja, dette er opplagt en kjeller.
Ikke bruk samme våpen to ganger.
Det er veldig underlig. Nesten... utenomjordisk.
NØKKELORD ROMVESENIDENTIFIKASJON
Hei på deg, småen.
Det er deg.
Det er virkelig deg, hva?
Al.
Sophie? Kan du snakke?
-Ok. -Hva?
Uttalen din er fantastisk.
-Har du tatt timer? -Hva?
-Al? -Å, beklager, så uhøflig av meg.
Tom, Mick, dette er Sophie.
-Hei. -Seriøst?
Ok, så nå blir dette for rart for deg.
Sophie og jeg har vært venner i... Hvor lenge er det?
Ikke bli sjenert, da.
Sceneskrekk.
Kom an, si hei til de snille menneskene.
Al, gå vekk fra kua.
Greit, jeg skjønner. Du trenger å være i fred.
Det er ikke kua, Al. Det er Jamie.
Hvem har gjort datteren min om til ei ku?
Jamie, kan du høre oss?
Høyt og tydelig.
HJEM KJÆRE HJEM
Jamie, hvordan gjør du dette? Du snakker ut av ei kubjelle.
Jeg er inne i overvåkningssystemet. La meg bytte til høyttalerne.
Fint, for vi trenger virkelig litt hjelp her nede.
Jeg jobber med saken. Jeg kan se det meste av kjelleren.
-Nå er dere i skrotlageret. -Skrotlageret?
Al hamstrer.
Jeg hamstrer ikke, jeg gjeter.
Vent nå litt.
Tom!
-Ser kuene kjente ut for deg? -Hvorfor skulle kuene se...
Ja, faktisk.
Det gjør dette også. Vær så snill, Tom.
Vi var her da vi teleporterte. Og om vi var her, da...
Hei, Jamie, kjernen,
den er ikke tilfeldigvis en diger tårngreie lagd av lys
og superskumle romvesensaker?
Veldig beskrivende.
I dag, partygutt.
Men overraskende nok, svært nøyaktig.
Det blir ikke lett, men jeg tror jeg kan lede dere.
Det er bare én ting.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det. Det er en veldig stor dinosaur.
Skikkelig stor.
Ikke nå mer. Nå må vi til kjernen.
Og gutter, skynd dere.
Buck, jeg ringer politiet.
Pass på å spørre om vår spesielle $ 20 minnemynt.
Den er håndmalt og kan brukes som betalingsmiddel i Namibia.
-Buck, er du på telefonen? -Hysj, Connie. Jeg investerer.
Din telefon er viktig for oss. Vennligst vent.
Du er for øyeblikket nummer 72 i køen.
Buck, dette er viktig.
Alt går til helvete over gaten.
Innvandrere kommer seg inn der.
Men de har et begrenset antall.
Ta til høyre. Dere må gjennom et par rom.
Vi kan miste kontakten i et par minutter.
Høyre!
Ok. Ikke ansiktet!
Ses på den andre siden.
Det skulle være rett gjennom...
Å ja. Akkurat.
Hei.
Jeg trodde vi var de eneste menneskene her.
Han er ikke et menneske. Han er meg.
-Hva? -Det er reservekroppen min.
Dere vet, man har en reservekropp
i tilfelle noe skjer med hovedkroppen.
Han er så kjekk.
Er det reserven? Det ville vært hovedkroppen min.
Så kul.
Hei, gutter.
-Hei. -Jøss.
Uansett. Jeg har den aldri på meg. Ikke engang når jeg vasker klær.
For jeg liker ærlig talt ikke måten Val ser på den på.
Kom inn når dere er klare.
Takk.
Det er helt greit.
Jeg liker vibbene dine.
Kom igjen, folkens.
-Al, hvor er vi? -Lesesalen.
Hei, vær forsiktig.
Mick, det er bare en bok.
Ja, jeg stoler ikke på noe her nede.
Micks største frykt, leseferdigheter.
-Hva var det? -Hva da?
Jeg sa ikke noe.
Han består advokateksamenen og tror at han er bedre enn alle andre.
Det er lettere når systemet ikke er imot deg.
Du klandrer alle andre for problemene dine.
Ikke alle problemene.
Han innrømmer det ikke engang for seg selv.
Har du noe å si, så si det til meg direkte.
Hvordan er denne katastrofen fortsatt min beste venn?
Det er ynkelig.
Du sa det ikke til meg direkte.
Al, seriøst, hva slags sted er dette?
Jeg sa det. Dette er lesesalen.
Herregud, han mener tankelesing.
Pai, pai.
Frosker.
Det gir mening.
Jeg burde åpne et meksikansk kasino og danslokale
som kunne hete "Sjetonger og salsa".
Det er ikke en dårlig idé.
Flott. Jeg holder på å dø, og dere vil gjøre forretninger sammen.
Mick glemmer at vi alle vil dø om vi ikke stanser CASIE.
Nå holder det med denne dritten. Ikke tenk på noe før vi kommer ut.
Lett for ham å si.
-Kom igjen! -Beklager, det bare glapp ut.
Alt jeg ønsket meg, var å bli elsket.
Og kyllingfingre.
For da kan kyllingene plukke opp ting.
Dette...
er...
25...
prosent...
rommet...
Tiden...
beveger seg...
i...
en fjerdedels...
tempo.
Kom...
igjen.
-Skal vi si det til ham... -Nei, la oss bare være med på notene.
-Kult. -Ja.
Jøss.
Hvordan i helvete...
gjorde dere det?
Godt jobbet. Jeg visste ikke at dere kunne være så raske.
-Hei, Jamie, er du der? -Ja, beklager omveien.
Dere skulle sett rommene dere egentlig skulle gå gjennom.
Rene dødsfellene.
-Er det noen dødsfeller her? -Ikke tøys.
Dette er en vanlig gang. Vi ville ikke ha en dødsfelle her.
Men det er dødsfeller her?
Selvsagt, det er en kjeller.
Menneskekjellere har ikke dødsfeller. Da vet jeg det.
Dødsfelle!
Hvorfor sikter de bare på meg? Jamie, hjelp.
Vent, jeg ordner det.
Altså, Jamie?
Ja!
Og dette er for å stjele pensjonen min.
Ok.
Og dette for å drepe faren min.
Den andre faren min.
Jamie?
Jeg tror de er døde.
-Nå, ja. -Hvordan ser det ut, Zeb?
Det kommer an på. Teller tanker og bønner?
-Jeg er så stolt av deg, skatt. -Takk, pappa.
Hvor nære er kjernen?
Kan ikke bruke den mer.
-Takk. -Det var da så lite.
Ok, au.
Jamie, du har vel ikke enda et våpenlager her inne?
Nei, dessverre.
Dere er nesten fremme. Gå nedover gangen og ta til høyre.
Jeg vet ikke om det er et våpen.
Hvorfor insisterer dere på å gjøre det så vanskelig?
Hvorfor ser du ut som en mannlig stripper?
Sier forsidemodellen fra Fengselsbladet.
-Har du vært i et blad? -Det er ikke et virkelig blad.
-Mai 2016. -Hva?
For å svare deg, planla jeg å bygge om litt.
Hva skjer?
Jeg tror hun mener å bygge om oss.
Å, tror du det?
Slipp meg. Løp!
INGEN ADGANG
Hun har låst meg ute fra alt.
Jeg kan ikke gjøre noe.
Selvsagt ikke.
Du spiller mitt spill, og jeg lager reglene.
Dere må komme dere ut derfra!
-Kom igjen. -Fort deg.
Jeg sitter fast.
Tom.
-Dette er ikke morsomt. -Jeg tøyser ikke. Trekk.
Kom igjen!
Å, herre...
Trekk.
Kom igjen.
-Hei, det går bra. -La meg hjelpe deg.
Bare gå, jeg klarer meg. Jeg følger etter deg.
Løp.
Jeg klarer meg.
Jeg følger etter deg. Løp.
Tom, vi må vekk.
Nei, Mick! Nei!
Mick!
Mick! Nei, Mick!
INGEN FORBINDELSE
Tom! Mick! Svar!
Al! Pappa!
Vær så snill!
Hvorfor dro du meg med deg? Jeg kunne hjulpet ham.
Her? På CASIEs hjemmebane? Du ville blitt drept.
Igjen.
Ok. Her? På CASIEs hjemmebane? Du...
Nei, jeg mener at jeg gjorde det igjen.
Jeg forlot ham igjen.
Jeg fikk en sjanse til, og jeg får ikke en tredje.
Ikke rør meg.
Hei, Tom.
Jeg vet hva du venter deg,
og du vil nok gjerne slette dette, men...
Det er ikke noe å slette. Jeg gjør ikke sånt mot deg.
Jeg tok en sjanse, og for en gangs skyld lønte det seg.
Om du hører på dette, gjorde du det jeg ba om,
og du vil aldri se meg igjen.
Så... takk.
Uansett hva som skjer med meg, husk at du stilte opp.
Å, se hvem som er her. Ok, greit. Det var alt.
-Mick? -Tommy?
Hvordan i helvete kom du inn hit?
Al...
Det var vakkert.
Jeg vil aldri få se ham igjen.
Ting blir ikke alltid slik man planla det.
Av og til kopierer universet deg.
Gjør deg til din egen bestevenn.
Og av og til vaporiserer universet bestevennen din foran deg.
Og av og til skjer de to tingene med bare et par minutters mellomrom.
-Hva er poenget? Han er fortsatt død. -Hør her.
Jeg var der du er for bare en liten stund siden.
Men så brøt et par hyggelige innbruddstyver seg inn i hjertet mitt
og minnet meg på hva som var viktig.
Mick var viktig, og jeg fikk aldri sjansen til å bevise det for ham.
Ikke la Micks død være forgjeves.
Vi skal ikke bare sitte her og vente på verdens undergang.
Vi skal gjøre det Mick ville gjort.
Vi skal reise oss, sannsynligvis si noe grinete,
og så skal vi gi verdens undergang en på trynet.
Er dette det mennesker kaller å pare seg?
-Å, Al... du må aldri forandre deg. -Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg elsker denne strikkevesten.
-Tom. -Hva?
Det er kjernen.
Jeg har prøvd alt. CASIE må ha blokkert tilgangen.
-Enda en. -Det, eller...
Det godtar jeg ikke.
-Å, dette er ikke bra. -Definer "ikke bra".
Vi har bare tre våpen igjen,
og jeg tror at et er en vanlig vannpistol.
Definer "vanlig".
-Zeb, vi kan ikke bruke den igjen. -Vel, faktisk...
Om du tar dette kammeret og kombinerer det med dette skjeftet...
-bør det endre hva den gjør. -Hvordan vet du det?
Jeg har en master i fysikk og ingeniørfag.
Jeg skulle ta informatikk,
men ville ikke at jentene skulle tro at jeg var en nerd.
-Vil det endre virkningen av våpenet? -Teoretisk sett, ja.
-Og hvis ikke? -Kan det eksplodere.
-Seriøst? -Teoretisk sett, ja.
Zeb, jeg kunne kysset deg.
-Seriøst? -Nei.
INNTRENGER GJENKJENT
VÅPEN OPPDAGET
Pokker ta!
-Hvem er dette? -Hvem i helvete er dette?
Dette er en amerikansk statsborger.
Hvor er du fra, señor?
Cuba, Mexico, MS-13?
Hør her, jeg vet ikke hvem i helvete du er, men...
Og hva står Stan for? Afghanistan? Pakistan?
-Det står faktisk for Stanley. -Ja da, og jeg er Phyllis Schlafly.
Folk som deg må holde seg unna nabolaget mitt!
Phyllis, hør her, jeg vet ikke hvem du er, men...
Få kompisen min på telefonen, nå, ellers blir jeg grinete.
Var det den mørkhårede fyren, sleip, så litt meksikansk ut?
Hva mener du? Hva mener du med "var"?
Hva har du gjort?
Her omkring kommer Amerika først.
Jeg er så fordømt...
INGEN FORBINDELSE
...lei av alle disse illegale...
Connie, slutt å spionere på naboene.
Å, det var jordrotter, og... glem det.
REAKSJON: OVERSE
Ok, så hvordan slår vi henne av?
-Jeg trodde du visste det. -Hvorfor skulle jeg vite det?
Du er opplagt en ekspert når det gjelder kjellere.
Å nei. Ikke ett skritt til. Dette er så langt dere kommer.
Du aner ikke hvor langt jeg er villig til å gå.
Du drepe Mick.
-Hvem? -Vennen min.
Vennen din? Han du ofrer så snart du har sjansen?
Hold kjeft.
Jeg har holdt øye med deg. Du får ikke venner, men fiender.
Jeg stolte på at du skulle redde meg. Enda en gang har du forlatt meg.
Akkurat som den kvelden.
Akkurat som i kveld.
Alt det vonde som har skjedd meg, var på grunn av deg.
Nei.
Synd. Du ser fortsatt ikke sannheten i øynene.
Jeg drepte ikke Mick.
Det gjorde du.
Ikke hør på henne, Tom.
Du har venner.
Meg, for det første.
Sier kopien. Ikke engang en god kopi.
Originalen hadde i det minste en idiotisk sjarm.
Jeg er den eneste som har forstått deg.
Jeg vet akkurat hvor ynkelig du er.
Alltid utenfor.
Fjern meg, og du er helt alene.
-Bare et fnugg. -Jeg er ikke en kopi.
Jeg er et kvantum... et eller annet.
Ikke vær lei deg, Al. Du er ikke alene.
Du har noen som er som deg her.
Akkurat like håpløs.
Akkurat like svak. Dere kunne ikke redde dem som er glade i dere.
Tror dere at dere kan redde verden?
Enda et.
Lager lasere med min venn Jamie Har det kjempegøy
Enda et.
Konfetti, Zeb?
Jeg kaller den kinaputten. Ok...
Kom igjen.
-Ingenting her passer. -Hva?
Det kommer en kuldefront fra vestkysten.
Forvent temperaturer rundt ti grader.
I morgen bør dere være på utkikk etter seismisk aktivitet,
apokalyptiske oversvømmelser og ujevn tyngdekraft,
med temperaturer på millionnivået. Så finn frem solkremen.
Tiden er snart ute.
Zeb! Kom igjen.
Virk, vær så snill.
Du køddet med karrieren min.
Du køddet med...
Jeg hadde en fremtid!
Mamma.
Mamma, jeg tror den er død.
Hvor ofte må jeg si det? Jeg er ikke moren din!
Hvor søren ble det av deg?
Jeg er ikke sikker. Masse kuer. Gårdsplassen.
Et skikkelig underlig sted. Og den nydelige kjærlighetshulen min.
Vent!
-Kom du deg til kjelleren? -Hva mener du?
Han reparerte coasteren. Den trengte bare litt kraft.
-Så jeg kan komme til kjernen? -Ja, selvfølgelig.
-Og til pappa. -Han er ikke faren din.
-Han er det for meg. -Du må fokusere på det som er viktig!
Ja. Å, du vil ha våpenet.
Beklager. Det var en misforståelse.
-Pass på deg selv. -Det skal jeg.
Hun snakket ikke til deg.
Om dere vil ha meg unnskyldt,
har jeg en ektemann jeg må redde.
PANTELÅNER KJØPER OG SELGER
Greit, jeg gjør det.
Tekst: S. Marum www.plint.com