Tidligere i programmet...
-Vi er ikke mormoner. -Hvad er I så?
Påbegynder nedlukning.
-Slap af. -Vi bliver invaderet.
Om en time er I væk.
Godnat, Jenny. Farvel, Nai Nai.
Du gode gud, hvad er det?
UBUDEN GÆST IDENTIFICERET
VÅBEN OPFANGET
KOMMUNIKATIONSENHED OPFANGET
JUAN VALDEZ RINGER
Du ved, hvem det er. Så det har bare at være vigtigt.
- Risiker min hævn efter biptonen. - Señor Stan...
Der foregår noget meget mærkeligt her.
Hvordan skal jeg sige det? Det er nærmest...
...udenjordisk.
KODEORD FUNDET: RUMVÆSEN IDENTIFIKATION
Hej med dig, lille fyr.
Har du været her i al den tid?
TRUSLEN SKAL USKADELIGGØRES
Interessant.
Hvad er du...
HJEM, KÆRE HJEM
Ja, det er ikke spor ildevarslende.
Så mørkt... Alt kan gemme sig i skyggerne.
-I det mindste ser vi det ikke komme. -Åh, det vil I.
Medmindre I ikke gør det.
Og selv da gør I måske.
Jeg aner ikke, hvad der sker dernede.
Hvordan kan I ikke vide, hvad der sker i jeres kælder?
Det er ikke vores, det er C.A.S.I.E.'s.
Teknisk set er det C.A.S.I.E.
Kom igen?
C.A.S.I.E. styrer visse aspekter af huset,
men kælderen er under hendes kommando.
Der har været adgang forbudt i kælderen i årevis.
Hvorfor er der adgang forbudt?
Jeg har måske brugt mineudstyret
til at forudse forskellige geometriske former på landbrugsjord.
Al blev taget i at lave korncirkler.
-Selvfølgelig. -Hvad er en kunstner uden sin kunst?
Hvornår var du sidst dernede?
Det er længe siden.
Og sådan skal det helst forblive.
Slap af, folkens. Jeg kan få fut i festen igen.
-Hvor har du... -Jeg har altid reserver med.
-Det her er ikke en fest. -Sæt ikke dit lys under en skæppe.
I har en sej hologramtøs, men lad os tage det et skridt videre.
Lasere, lidt røg, et par flammedansere...
Måske en stammedanser omme bagved?
-Du har ret. -Har han?
Gud, nej. Han tager altid fejl.
Hun har ret.
Det her er ikke en fest.
Det skal ikke være nemt.
Vi har en opgave at udføre.
Jeg kom herhen for at redde Mick.
Og nu har vi vigtigere ting at se til.
Okay, tak.
Vi skal redde verden, Mick. Inklusive dig.
Vi?
Du vil gerne nå pensionsalderen, alle tiders.
Og du vil gerne forfremmes. Det ønsker jeg for dig.
Du sagde, du kunne lide denne planet, præcis som den er.
Vil I ikke gerne bevare den?
Du har ret.
For et par timer siden var jeg parat til at forlade denne, dejlige planet.
Jeg ville tage en lille del af den med, men nu bliver det kun små dele.
Så jeg går ned i kælderen,
og intet, især ikke rapkæftede, almægtige computere,
fast besluttet på at tilintetgøre mig, skal stoppe mig.
Ja! Sådan, mig!
Eller dig. Eller os.
Det er selvmord, det ved du godt, ikke?
Kun hvis vi dør.
Nu gør vi det.
Vent!
Al... Vær forsigtig.
Jeg gør dig stolt, min pige.
Han teleporterede bare, ikke?
Vil nogen fortælle mig, at han bare teleporterede?
Det tror jeg virkelig ikke.
I skulle have set jeres ansigtsudtryk.
Det er herligt.
Ligesom konfetti. Beklager lugten, jeg kan ikke gøre for det.
Din ondsindede kælling.
Beklager, men "adgang forbudt" betyder "adgang forbudt".
Bare for sjov, jeg beklager ikke.
Du slog mig ihjel!
Al?
Av.
-Han lever. Men det er... -Umuligt.
-Den skal holde... -Personalet ude.
Alt, der ikke stammer fra denne planet.
Men Al...
-Ham nedenunder... -Han blev skabt på denne planet.
Coasteren må have kopieret ham med materialer fra denne planet.
Han er 100 procent Al, lavet af affald fra Jorden.
-Bogstaveligt talt? -Så han er fra Jorden?
Men et rumvæsen?
Det vigtigste er, at barrieren tror, at han er et menneske.
Og mennesker kan gå igennem den.
Det vil sige, at hun ikke kan stoppe os...
Udfordring taget op.
Alle tiders! I har virkelig lasere.
-Lad os rocke og rulle. -Vil I dræbe os efter alt det?
Lidt af et antiklimaks, ikke?
Jeg dræber jer ikke endnu. Først får I en afslutning.
Hvad fanden skal det betyde?
Afslutning.
Virkelig, C.A.S.I.E.?
-Stoler du på mig? -Nej!
-Det var en skam. -Nej!
Glem det. Vi går med antiklimakset.
Dræb dem.
Vent.
Er I...
rumvæsner?
Ham først.
Hej, Al.
Er du okay?
Åh, undskyld?
-Talte du til mig? -Du er Al, er du ikke?
Er jeg?
-Du ved det ikke? -Giv ham en chance. Han har lige...
Mistet en, der var som en bror for mig.
Mere end en bror. Han var faktisk mig.
Måske endda mere mig selv end mig selv.
Ja, nemlig.
-Al, hallo? -Hej...
Al, er du her endnu?
-Hvem er du? Hvem er nogen? -Du milde.
Hvis vi alle er en samling selv, og vi mister os selv,
hvad er så tilbage?
-Intet, hvis planeten eksploderer. -Du hjælper ikke.
Jeg er...
-Jeg er mig. -Ja.
-Og det er jeg ikke. -Nej.
Jeg har migs tøj på.
Hvordan sørger man over sig selv?
-Hvad... Hvornår... Hvordan? -Hør her.
Lyt til mig.
Jeg forstår din situation.
-Gør du? -Nej, ingen forstår det.
Men hovedsagen er, at du har mistet dig selv,
og du er nødt til at finde... dig selv...
igen?
Du er død, og det er nederen, men du er også i live, og det er herligt.
Og vi har brug for dig.
Ovenpå, Val, Jamie og Zeb har brug for dig.
Zeb har faktisk bare brug for et mandligt rollemodel i sit liv.
Lige meget. Val og Jamie har brug for dig.
-Val? -Ja.
Jamie.
-Min familie? -Ja.
Lad ikke Als død være forgæves.
Al...
Vi har alle brug for, at du kæmper.
Okay.
-Okay. -Okay.
Okay!
Alle tiders.
Eksistentiel krise undgået.
-Hvad nu? -Tja, nu...
redder vi verden.
-Her? -Ja. Nu sker det.
Hvad fanden er det her for noget?
Det er tydeligvis en kælder.
Nej. Fire vægge, betongulve, for mange edderkopper...
Det er en kælder. Det her...
Nej. Uendelige vægge, materieændring, den intergalaktiske zoo...
Det er en kælder.
-Nej, det er ikke en kælder. -Det er vi ikke enige i.
Nu skal vi bare finde C.A.S.I.E.'s kerne og lukke hende ned.
Ikke andet?
Hvor er den så?
Jeg vil ikke for lyve for jer.
Eller faktisk, må jeg det?
-Al. Sig ikke, at du ikke ved det. -Okay, det gør jeg ikke.
Jeg kan ikke...
Hvis du skulle gætte, hvor den var...
-Lad mig lige tænke. -Det er næsten...
Hej, makker. Er du okay?
Lavt blodsukker igen? Nogen har vist brug for lidt sødt.
Måske skulle vi...
Tilbagetrækning!
God idé. Hvorhen?
-Ikke her! -Du må være lidt mere konkret.
Det her er ikke sjovt længere.
-Tag den, Babe Ruth. -Hvem, tror du, lærte ham at slå?
Hvis jeg kunne blive fast, ville jeg som det første kværke dig.
Det er gensidigt.
Jamie, grib festaben og lad os komme væk.
Gerne, men jeg er lidt optaget.
Åh, Gud.
-Har vi en Plan B, Jamie? -Jeg har altid en Plan B.
Gå ovenpå.
Vent. Hvis vi står stille, kan den ikke se os, vel?
Du kan stå stille, jeg løber.
Så gør jeg det også.
Vi kan gå gennem kunstgalleriet.
Hvis det her er kunstgalleriet, hvor er al kunsten så?
Hvad mener du?
Hvordan kan det spørgsmål misforstås?
Vi har vist fundet kunsten.
Hej, mor. Du ser godt ud i dag.
Det her er mit mareridt!
-Så I det? -Hvad?
Hvad...
-Pis. Det var jeg bange for. -Hvad?
-De genkalibrerer. -Genkalibrerer.
Forsvarsmekanismer. Brug ikke det samme våben to gange fra nu af.
-Hvad gør vi? -Ind!
Du godeste, de samarbejder.
Vi slap vist fra den.
Vi er vist faret vild.
Vi finder en udvej. Halvdelen af en succes er at prøve.
Skønt. Død ved motivationsplakat.
Køer?
Så det var der, C.A.S.I.E. gemte dem. Jeg undrede mig over, hvor de var.
Vent. Så rumvæsner kidnapper køer.
Halvfjerdserne var en spøjs tid.
I havde diskomusik og kassebukser, og vi kidnappede køer.
Vi må hellere fortsætte. Det begynder at føles som et fæng...
Undskyld. Fortsæt. Hvad var du ved at sige?
-Som et hvad? -Som et...
Som et fængsel? Det var det, du ville sige, ikke?
-Som om, du ved det. -Så går det løs igen.
Hvor mange gange skal jeg undskylde?
Sige det og mene det? En gang.
Måske er det underordnet, hvor mange gange jeg siger det.
Måske søger du bare en syndebuk.
-En syndebuk? -Så...
Skændes alle mennesker så meget, eller er det bare jer to?
Det her er stort set hele vores race i en nøddeskal.
Så har Val og jeg passet perfekt ind.
Skønt, endnu en korridor. Stor hjælp, Tom.
Du behøver ikke følge efter mig.
Skal... vi...
Ja.
Jeg følger ikke efter dig.
Jeg bad dig ikke om at bryde ind og indblande mig i din tåbelige plan.
Skørt.
Ved du, hvad der er skørt?
For syv år siden begik gulddrengen og hans bedste ven et rutine-indbrud.
-Lowell-jobbet var ikke rutine. -Det var det samme som de forgangne.
Al, du har aldrig set så avanceret et sikkerhedssystem.
-Teknisk set er det her... -Men denne gang
-kvajer han sig og udløser alarmen. -Det var ikke mig. Det var dig.
Jeg snublede, mens jeg ledte efter ham, og han havde sneget sig ud.
Du sagde aldrig, at du ledte efter mig.
Det kom aldrig op, for du besøgte mig aldrig.
-Skulle jeg være blevet fanget? -Du forstår det ikke.
Du slap kun for spjældet, fordi jeg ikke sladrede.
Jeg påtog mig skylden for alle indbruddene.
Du ved, at jeg ville gøre det om, hvis jeg kunne.
Det har du haft syv år til. Men du gjorde det ikke.
Mens jeg afsonede, læste du jura.
Du skulle have en pletfri straffeattest.
Men du vil altid have en plet på din samvittighed. Mig.
Vil du bebrejde mig for den aften, så fint.
Men bebrejd mig ikke for alt andet, der er gået galt i dit liv.
Bebrejd mig ikke for i aften.
Det er sjovt, at du stadig ikke kan nævne de syv mellemliggende år.
Vi ved måske ikke, hvor vi er, men det gør han.
Ko-rum, afsted! Nu!
Kan C.A.S.I.E. komme herind?
Det gad jeg godt se. Det er ligesom en fæstning.
-Er du sikker på det? -Jeg sagde, "ligesom en fæstning".
Jeg foretrækker mine døre som mine kvinder, stærke,
men jeg tror ikke, at den vil holde.
Jeg har et es eller to i ærmet.
Goddag, mine skattebasser.
Unge dame, du har stuearrest.
-Hvad gør den der? -Prøv, og find ud af det.
Fedt.
Dem kender jeg.
De er mine bedste venner.
Det er ikke en del af spillet. Mit spil er slet ikke et spil.
Hvorfor er der så mange køer?
Er han væk?
Nej.
Jeg har altid drømt om at dø sådan her.
Fanget af en T-Rex i en kælder med køer, mens verden sprænger i luften.
Nogen forslag, Al?
Forslag er ikke hans stærke side.
Det er dig! Det er virkelig dig, ikke?
Al.
Sophie? Du kan tale!
-Okay. -Hvad?
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen www.plint.com