Traducerea şi adaptarea: Răducu Fediuc raducufediuc@gmail.com
Având la bază cartea
UIMITORUL MAURICE ŞI EDUCATELE LUI ROZĂTOARE de Terry Pratchet
UIMITORUL MAURICE
Într-o bună zi, pe când era neastâmpărat,
Dl Bunnsy s-a uitat peste gard la câmpul fermierului Fred
iar câmpul era plin de salate verzi.
Totuşi, Dl Bunnsy, nu era deloc "plin" de salate verzi.
Iar acest lucru nu părea corect.
Nu e deloc corect!
Deci, asta e. Acestea sunt cuvintele de început
din povestea "Dl Bunnsy Are o Aventură".
Dar nu aceasta este povestea pe care o veţi vedea.
Acesta, ceea pe care o vizionaţi chiar acum, e doar un cadru general,
o poveste care se înfăşoară în jurul poveştii principale
pe care o înveleşte cum înveleşte o păturică caldă un copil.
Stai acolo. Bun!
Acum, trebuie să începem.
Şi nu este o poveste despre iepuraşi drăguţi îmbrăcaţi în hăinuţe.
Deloc!
De fapt,
povestea voastră
este despre...
Şobolani!
Aveţi...
...şobolani!
Şobolani!
Nasuri zvâcnind, feţe viclene
Ascunzându-se în cele mai ciudate locuri
Întotdeauna rozând, zgâriind, trăgând cu ochiul,
Căţărându-se, sărind, scârţâind, chiţăind
Lacomi după dulcele tău preţios
Îţi ling firimiturile de pe picioare
Îţi subminează solul şi terenul
Încearcă să-i prinzi, dar nu-i găseşti!
Hei, pisica aia vorbeşte!
Şobolani!
A-veţi... şobolani!
Şobolani!
Ronţăind pe-aici, dormind pe-acolo
Tropăind printre vesela voastră
Încercaţi să-i otrăviţi, să-i prindeţi în capcană şi să-i împuşcaţi
Să-i urmăriţi, să-i călcaţi în picioare, să-i loviţi cu bocancii
Sar cu o agilitate minunată
Nicio fiară nu poate egală pura lor ada...
Ei... Ei...
...adaptabilitate?
Şobolani! Şobolani!
A-ve...
Aveţi şobolani! Aveţi şobolani!
Şobolani!
Nu sunt chiar atât de mulţi.
Nu-i nevoie de mulţi pentru o pestă, dacă-şi cunosc bine afacerea.
Un şobolan făcând baie în smântâna proaspătă
şi tropăind prin făină?
Ar putea fi o pestă de unul singur!
O pestă? Suntem sortiţi pieirii!
Presupun că vrei să te plătim ca să ne scapi de ei!
Pe mine?
O pisică singură? Împotriva ăstora toţi?
Ei bine, sunt bun de tot, este adevărat, dar nu, nu, nu,
o pisică nu-i de ajuns.
O, cei de făcut? Ce-i de făcut?
Aveţi nevoie de...
...Fluieraş.
Acela nu e Fluieraşul Colorat din Hamelin!
Nu-i cel adevărat, oricum.
Salvatorul vostru a sosit.
Haideţi. Scoateţi gologanii!
O, ho, ho, funcţionează!
Da!
Uite-i că pleacă!
Da! Gata cu şobolanii!
Gata cu şobolanii!
Hei! Unde s-a dus pisica vorbitoare?
A cui a fost ideea genială cu stânca?
Cu înotul şi cu apa. Să-mi intre mie în nas?
Scuze! Scuze!
Eu am fost!
Ideea m-a lovit ca un traznet şi am pus-o-n aplicare!
Ce ne-am distrat!
Hai s-o facem din nou! A avut şi o notă dramatică!
Un final culminant pentru afacerea noastră!
Cine consideră că Keith, prezent aici,
ar trebui să înoate şi el puţin?
- Toţi pentru? - Da!
A mers bine!
Zise motanul care e perfect uscat.
Dar uite! Bani gheaţă! Bani!
Sunetul ăsta înseamnă întotdeauna probleme.
Morris...
Piersicuţă, Piersicuţă... De câte ori să-ţi spun? E "Maurice"!
"Mauriiice".
Bine, bine, gata.
Ei bine, Morris, Fasole-Periculoasă crede că
n-ar trebui să trăim de pe urma şmecheriilor.
Asta crede Fasole-Periculoasă?
Ştii, există ideea că unii
gândesc prea mult, iar eu cred că sunt de acord cu asta.
Piersicuţă are dreptate.
Odată ce-am descoperit că suntem inteligenţi, observăm că avem şi conştiinţă.
Trebuie să ne întrebăm, "Este corect să păcălim oamenii?"
Dar înşelătoria este specifică oamenilor!
Sunt atât de dornici să se păcălească unii pe alţii,
încât aleg guverne care s-o facă pentru ei!
Şi asta pare a fi corect?
Ceea ce vrea să spună Fasole-Periculoasă e,
"Chiar trebuie să continuăm să facem ASTA?"
Să facem ASTA? Ei bine, desigur, nu!
De fapt, eu nici nu trebuie să fiu aici! Sunt pisică, nu-i aşa?
Sunt multe lucruri pe care le-aş putea face, pentru că oamenilor le plac pisicile.
În schimb, eu aleg să ajut o gaşcă de rozătoare nerecunoscătoare
care nu sunt tocmai preferatele oamenilor. Am dreptate?
Dar dacă-mi daţi voie să vă reamintesc,
voi aţi vrut să fiţi cei ce descoperă Insula Paradisului.
Scoateţi la iveală Cartea Sacră.
Hei, hei, Keith!
Cartea Sacră! O, da, da! Ei...
Iat-o.
Aici e locul către care ne îndreptăm!
Un tărâm ideal,
unde animalele vorbesc
şi trăiesc laolaltă cu oamenii. În pace!
O, uite! Animale care poartă haine.
Un iepure care merge pe picioarele din spate şi poartă un costum albastru.
Şi există şi un şobolan numit Rupert
şi o hermină numită Howard.
Şarpele Olly este un pungaş,
dar nu vă faceţi griji, acolo nu se întâmplă nimic cu adevărat rău!
Este Paradisul!
În ţara Dlui Bunnsy,
nu există otrăvuri, nu există capcane!
Niciunul dintre animale nu mănâncă pe niciunul dintre celelalte.
ESTE Paradisul.
- Trebuie să găsim acest loc. - Exact!
Ai fost acolo, Morris. Nu-i aşa?
Eu? Uimitorul Maurice?
Ei, nu. Nu personal, nu.
Dar am vorbit cu multe pisici care au fost.
După cum ştim cu toţii, este o insulă. O frumoasă insulă îndepărtată.
Şi pentru a ajunge pe insulă, ce ne trebuie? Bărci. Corect?
Şi pentru a avea bărci, ce ne trebuie? Bani. Corect?
Trebuie să continuăm să facem bani. Înţelegi?
Bine. Deci rămâne stabilit.
Keith, să mergem. Următoarea ţintă e pe-aici.
OK, vin!
Poate... mai încercăm încă un oraş.
Da!
Acum, de fapt, Morris minţea.
Asta-i frumuseţea înscenărilor, vedeţi?
Eu vă spun detalii din poveste pe care altfel nu le-aţi cunoaşte.
Cum ar fi faptul că Morris nu a vorbit niciodată cu alte pisici
pentru că nicio altă pisică nu a putut să-i răspundă.
Morris era la fel ca şobolanii, unic!
Ştia că banii sunt importanţi,
aşa că i-a minţit pe şobolani pentru a câştiga mai mult.
Adevărul e că şi-a construit un fel de cuib
pentru a-şi putea "cloci" planul de retragere la o pensie de lux.
Iar acum ştiţi că Dl Bunnsy e important pentru poveste
pentru că şobolanii cred că el e un personaj real.
Ei cred că pot găsi un tărâm unde toate animalele vorbesc
şi trăiesc fericite de-a pururi.
Fermierul Fred a deschis uşa
şi a văzut toate animalele din Furry Bottom, aşteptându-l.
"Nu-l găsim pe Dl Bunnsy!" ...au strigat ele.
Iar dacă asta sună de rău augur
este pentru că se numeşte premoniţie.
Ceea ce e un fel de promisiune pentru dvs.,
anunţându-vă că, dacă continuaţi povestea,
situaţia va deveni...
..urâtă. Chiar urâtă!
Voi, dragii mei, sunteţi cei mai buni prinzători de şobolani din teritoriu
şi aţi făcut o treabă grozavă, sigur că da.
Nu mai există şobolani în oraş!
Vă mulţumesc, Dle Primar!
Pe care să-i putem vedea.
- Adică? - Păi...,
ei bine, mâncarea din oraş continuă să...
...să dispară!
Pur şi simplu...
...dispare.
Suntem în toiul unei foamete!
Ce încercaţi să spuneţi? Sau, de fapt, ce anume ne spuneţi?
Ceea ce încerc să spun, sau cel puţin să sugerez - cu fermitate -,
este că trebuie să existe o conexiune!
Conexiune?
Şobolanii? Mâncarea?
Este destul de ciudat, nu-i aşa?
Vorbind despre ciudat, acel individ nou în oraş, angajatorul vostru,
- cum îl cheamă, ăă...? - Şeful-Om.
Da, da, da. Ei bine, cu toate acele haine
şi eşarfa aia şi pălăria. Nu prea pot să-l văd,
ştii, pe şeful vostru, vreau să spun.
Ciudat, spui?
Ei, nu chiar atât de ciudat!
Te-ai gândit
că ceea ce ai aici,
cu mâncarea dispărută,
este un mister?
Mister! O, da! E corect!
Şi, cu şobolanii dispăruţi, cu niciunul de găsit,
acest factor este pur şi simplu...
...fără conexiune.
Fără conexiune!
Întotdeauna e o plăcere să fac afaceri cu dvs.,
Domnule primar!
- Mamă? - Ce este, iubire?
Mi-e foame!
Ce-ar fi să culegem frunze de pe jos şi să facem sandvişurî cu frunze?
Fără pâine. Doar frunze. Şi cu gem imaginar.
Rămâneţi aplecaţi. Muţi ca şoarecii.
Nu uitaţi. Acesta este un oraş nou.
Sigur trebuie să existe noi capcane şi noi otrăvuri.
Permite-mi.
De ce purtăm haine? Nu are... sens!
Doar dacă suntem pe scenă!
Fasole-Periculoasă spune că aşa e civilizat.
Iar conceptul de centură este demn de luat în seamă.
Nu şii niciodată de ce vei avea nevoie.
Mergeţi mai departe!
Bine, să ne oprim aici!
Plutonul numărul 3:
În-Saramură, La-Reducere, Sardinuţă şi Deliciosu,
sunteţi de serviciu să creaţi haos.
Plecaţi! Iar dacă nu aud doamnele ţipând
şi fugind din bucătărie în zece minute,
înseamnă că nu sunteţi şobolani adevăraţi.
Plotonul numărul 2:
Bani-La-Ciorap, Expirat,
Ofertă-Specială şi Nu-Intraţi,
vă ocupaţi de eliminarea capcanelor.
Fiţi prudenţi. Nu vă grăbiţi, nu alergaţi.
Nu vrem să fim ca primul şoarece, nu-i aşa?
Nuuu!
- Corect! Atunci, care şoarece vrem să fim? - Al doilea şoarece!
Pentru că?
Pentru că al doi-lea şoarece primeşte brânza!
Ai o întrebare?
Ei, ce primeşte primul şoarece?
Capcana. Înţelegi?
Şi apoi Şobolanul-Oase vine după tine!
Şobo... lanul-Oase?
În regulă! Mergeţi! Mergeţi! Mergeţi!
Keith şi Maurice vor fi pe poziţie în curând.
Ştii ce mă îngrijorează pe mine, Fasole-Periculoasă?
Ce anume te îngrijorează, Darktan?
Pe-aici nu există şobolani. Şobolani normali, ştii?
Tuneluri pentru şobolani? Da, există.
Excremente de şobolan? Există în abundenţă!
Dar nu am văzut niciun şobolan în carne şi oase.
Un oraş ca acesta ar trebui să fie plin de ei.
Miroase, nu-i aşa?
Da. Miroase.
Miroase a...
A mister...
Totul e liniştit şi tăcut.
De parcă băieţii nu şi-au început încă spectacolul cu pesta.
50 de cenţi pentru fiecare şobolan mort?
Par serioşi.
50 de cenţi! Trebuie că e un oraş bogat.
Asta-i bine. E foarte bine. Înseamnă mai mulţi bani pentru mine.
Pentru noi! Pentru noi, desigur!
Da, pare un oraş plin de oportunităţi.
Dar ai observat...
...că nu există mâncare?!
E ciudat! Pentru un oraş comercial.
Da. Mai ales când ţi-e foame.
Care este felul meu de a spune: "Mi-e FOARTE foame!"
O, uite, aici e deschis!
O zi bună, domnule!
Căutăm... mâncare?
Da, ei bine, iată. Chiar sub nasul tău.
O! Ei bine, cred că... cât ceri pentru...
Prea târziu. A dispărut.
Nu, dar suntem foarte... Şi acum închidem. Îmi pare rău!
O zi bună!
Maurice, ce... Ce crezi? Maurice?
Maurice!
Maurice?
Are tot ce ţi-ai putea dori în mod tradiţional într-o bucătărie,
cu excepţia mâncării.
Maurice, te rog, să mergem, înainte ca cineva...
Repede, scarpină-mă pe cap! E o fată care se uită la noi.
Ce-i?
Cine zice că povestitorul nu poate apărea în povestea pe care o spune?
Pisica aia tocmai a spus ceva?
Nu? Pisicile nu vorbesc! Toată lumea ştie asta.
A, înţeleg. Ai adus pisica aici
pentru că ştii că este foamete şi o vei vinde.
Ies cel puţin două mese bune din oasele astea.
Ce? Aici se mănâncă pisici?
Te-am prins!
Da, te-a prins.
Ei bine, există nişte lapte care nu s-a acrit încă
şi câteva capete de peşte.
Ar trebui să însemne ceva.
Ceva? Asta ar fi ideal!
Poate n-ar trebui să vă consumăm mâncarea care e şi aşa foarte puţină?
Nu, nu. Tatăl meu, care apropo, se întâmplă să fie primar,
spune că trebuie să fim primitori.
Deci spune-mi cum te cheamă.
Keith.
O, nu merge! Nu-i niciun indiciu de mister.
Ne indică doar că eşti... Keith!
- Eşti sigur că ăsta e numele tău adevărat? - Nu ştiu. Sunt orfan.
A, da! Aşa mai merge. Un trecut misterios.
Ai fost furat la naştere, presupun.
Probabil eşti regele de drept al unei ţări îndepărtate
şi au găsit pe cineva care semăna cu tine şi au făcut un schimb!
În acest caz, vei avea o sabie magică,
numai că nu va arăta magic, vezi tu, până când va veni timpul
să pui în lumină destinul!
Probabil că ai fost găsit în pragul uşii.
De fapt într-o căruţă cu fân.
Bun şi-aşa! Hei, se obişnuieşte ca atunci când cineva te întreabă de nume
să faci şi tu la fel şi să-l întrebi de nume.
Apropo, eu sunt Malicia Grim.
...Bună, Malicia.
Nu! Sardinuţă! Înapoi! Înapoi!
Un şobolan!
Sardinuţă, nu! Mai uşor cu dansul ăsta!
Ne pare rău! Tocmai am aceste...
...picioare d-dansatoare!
Bine. Cred că treaba stă cam aşa...
Acest şobolan e evident un şobolan magic. Pariez că nu e singurul.
S-a născut aşa sau i s-a întâmplat ceva (lui sau lor),
iar acum sunt chiar inteligenţi, în ciuda dansului etalat.
Iar pisica este prietenă cu tine... De ce ar fi şobolanii prieteni cu o pisică?
Trebuie să existe un fel de un aranjament. Nu, nu-mi spune!
N-aş zice că cineva ar trebui să-ţi spună vreodată ceva.
E ceva ce are legătură cu pesta şobolanilor, nu-i aşa?
Toate oraşele despre care am auzit? Te-ai întâlnit aici cu Keith
şi mergi din oraş în oraş pretinzând că EXISTĂ o pestă de şobolani,
Keith se preface a fi Fluieraşul Colorat iar toţi şobolanii pleacă cu el,
şi caştigă o grămadă de bani, nu?
Totul e o mare escrocherie.
Ne-a dat în vileag, Şefu!
N-o să spui despre noi, nu-i aşa?
O pisică vorbitoare şi un şobolan vorbitor dansator?
Se va spune că iar inventez poveşti
şi-am să fiu închisă pe-afara camerei mele, ca pedeapsă.
Închisă pe-afară?
Ca să nu pot ajunge la cărţile mele.
S-ar putea să nu fie evident, dar citesc mult.
Tatăl meu spune "Prea mult!"
Deci, iată întrebarea: cum ai învăţat să vorbeşti?
Într-o poveste reală, am avea aici un "Flashback".
Flashback? Ce-i aia?
Arată ce s-a întâmplat anterior în poveste.
Hai, spune-mi ce s-a întâmplat.
Se pare că n-avem opţiunea de a nu-i spune.
Ce s-a întâmplat? Ei... bine...
Nimeni nu ştie sigur, ştii, dar...
Şobolanii mănâncă din gunoaie. Asta facem!
Aşa era pe vremea când eram doar şobolani obişnuiţi,
chiţăitori şi puşi pe ceartă.
Mâncam tot ce găseam. De exemplu, cioturi de lumânare!
Ne plac cioturile de lumânare!
Cât despre cozile de mături uzate...
Sunt foarte bune să-ţi bagi dinţii în ele.
Apoi prafurile şi licorile de tot felul...
Beam chestii verzi cu bule de pe fundul cazanelor
şi dădeam iama prin cărţi vechi de vrăjitorie.
Astea nu par a fi un gunoi obişnuit!
Păi în cele din urmă ne-am dat şi noi seama de asta.
Groapa de gunoi aparţinea Universităţii Nevăzute din Ankh-Morpork.
...instituţia de învăţământ, unde se studiază magia.
Toate resturile de magie provenite de la bărbaţii cu pălării ascuţite!
Îmi place.
Odată ce am devenit isteţi, am învăţat să citim
şi ne-am dat nume de la obiectele găsite în groapa de gunoi.
"Sardinuţă"
"Piersicuţă"
"În-Saramură"
Dar cum e cu pisica? Pisicile nu mănâncă din gunoi.
Hotărât că nu!
N-a mâncat niciodată nimic din gunoi,
dar a devenit inteligent cam în acelaşi timp.
Ca pisică inteligentă, jur, (şi este un motiv de mândrie),
că nu mănânc nimic ce poate vorbi.
Ştiu exact ce trebuie să facem în continuare
pentru a rezolva misterul oraşului nostru!
- Ce mister? - Mâncarea dispărută! Şobolanii dispăruţi!
De ce altfel ai fi în această poveste, dacă nu pentru a rezolva misterul?
Trebuie să ne infiltrăm în Breasla Prinzătrorilor de Şobolani
şi să aflăm pun la cale.
În mod ciudat, mă simt obligat să vă urmez.
Este un cadou. Mă duc să-mi iau geanta de aventură.
Da! Gata?
Să mergem!
Cred că o iubesc.
Domnule?
Aţi, ăăă, aţi vrut să ne vedeţi,
domnule?
Sunt şobolani noi în oraş.
Sunteţi sigur, domnule?
Capcanele sunt goale. Noi am...
Îi simt!
Prinde-ţi-i şi aduceţi-mi-i.
Da, domnule! Imediat, domnule!
Ştiţi că am o afinitate...
...pentru şobolani.
Sfat important pentru siguranţă.
Nu mâncaţi un şobolan mort care tocmai a mâncat ceva,
care l-a făcut mort.
Fasole-Periculoasă spune că nu ar trebui să mâncăm deloc şobolani.
Adevărat. Foarte adevărat. Doar dacă ţi-e foame.
Dar şobolanilor le este mereu foame.
Exact ce spuneam.
Ce ciudat.
Îmi aminteşte de...
capcanele "Prattle şi Johnson" sau "Little Snapper",
dar alea nu sunt rotunde ca aceasta.
Şi nu există nicio piedică suplimentară...
Cred că avem nevoie de... domnul Clicky.
Domnul Clicky! Hai, domnule Clicky.
Hei, mult succes, amice!
E ora spectacolului, domnule Clicky!
Du-te, domnule Clicky, poţi s-o faci!
Pas alergător, soldat.
Ce mai aştepţi?
E timpul să-ţi faci datoria.
- Domnule Clicky? - Hei!
Unde crezi că te duci?! Hai, băiete!
Eşti făcut din metal. Asta...
nu te poate... răni.
Darktan?!
Ce... Ce?
Ce-i asta?
Ingenios. N-am mai văzut aşa ceva până acum.
- Este o cuşcă. - O cuşcă.
O cuşcă!
Ce-i aia o cuşcă?
Este folosită pentru a captura şobolani.
Cine ar vrea să păstreze un şobolan?
Şi din cauza trucului şarpelui Olly, cu semnul rutier,
Dl Bunnsy nu şi-a dat seama că se rătăcise
şi că nu se îndrepta spre petrecerea cu ceai a herminei Howard.
Se îndrepta de fapt spre Pădurea Întunecată.
Pare să creadă că nu dă bine să acţionezi discret
cu excepţia cazului în care oamenii
îşi pot da seama că acţionezi discret.
Problema e că prietena voastră crede că viaţa funcţionează ca într-un basm.
Totuşi, e inofensiv, nu-i aşa?
Poate. Dar în basme,
când cineva e rănit...
...este doar un cuvânt.
Din fericire, sunt pregătită pentru orice eventualitate.
Cârligul şi scara de frânghie ocupă mult spaţiu.
Şi mai sunt trusa de medicamente, ceainicul, ceainicul de rezervă,
trusa de cusut... ...oglinda pentru trimiterea semnalelor
şi astea!
- Ace de păr? - Îl împingi în gaura cheii şi îl răsuceşti.
Malicia, lucrurile astea funcţionează în poveşti, nu...
Aşa e!
- Vai de mine! - Deci, am revenit în povestea ta, nu-i aşa?
Şi ce sunt eu în povestea ta?
Nu sunt sigură.
Nu eşti suficient de arătos pentru un subiect romantic
şi nu eşti suficient de amuzant pentru un personaj comic.
Poate că eşti doar prietenul înţelegător
pe post de cutie de rezonanţă care mă ajută să-mi rezolv dilemele etice.
Cum de ştii să deschizi încuietori?
Ţi-am spus doar, mă încuie pe-afară ca să mă pedepsească.
Am văzut hoţi la lucru, li se spune "spărgători feline"
pentru că sunt aproape la fel de deştepţi ca pisicile.
Au scule mici şi complicate
care sunt folosite cu mare grijă şi precizie.
Ei nu doar că...
Iată-ne!
Asta se cheamă "noroc."
O, nu! Nu mă aşteptam la asta!
E o cameră murdară, plină de deşeuri, la ce te aşteptai?
Mă aşteptam la ceva oribil dar interesant.
La vreun indiciu îngrozitor care ne-ar sugera intriga.
Viaţa nu are intrigă.
Lucrurile se întâmplă pur şi simplu, unul după altul.
Întotdeauna există o intrigă. Trebuie doar să ştii unde să cauţi.
Asta e! Un pasaj secret, desigur!
Toată lumea, căutaţi intrarea în pasajul secret!
Cum arată un pasaj secret?
Ei bine, desigur, nu va arăta ca un pasaj secret!
Bine, în acest caz, pot vedea peste tot, zeci de pasaje secrete.
Nu ştiu cum să caut ceva
care nu seamănă cu lucrul pe care îl caut.
Ştiu că pare o idee destul de îndrăzneaţă,
dar să presupunem că ar putea să nu existe un pasaj secret?
Trebuie să existe! Dar sunt greu de găsit.
Iar apoi renunţi,
şi când renunţi şi te sprijini de... acel perete,
acţionezi involuntar, comutatorul secret!
Îmi voi sprijini pur şi simplu braţul pe acest cârlig de haine.
Şi uite! Brusc, în perete, în mod miraculos, o uşă...
...nu apare!
Evident, anumiţi răufăcători nu reuşesc să ştie
cum să creeze un pasaj secret adecvat.
Keith, uite acolo!
Hei! De ce există o gaură de şobolani în clădirea prinzătorilor de şobolani?
Eu unul nu m-aş apropia de acest loc dacă aş fi şobolan.
Da! Asta se întâmplă adesea în poveşti!
Prostul vine cu ideea bună din întâmplare!
Acolo e un fel de pârghie mică.
O s-o... împing puţin.
O podea capcană! Destul de bine ascunsă. Nu e de mirare că n-am văzut-o!
- Keith! Eşti bine? - Nu-s rănit!
Prea tare.
Este un fel de pivniţă.
Sunt în regulă pentru că am aterizat în cap.
Uite o scară. De ce n-ai folosit-o?
Nu am putut profita de ea din cauză...
...că am căzut pe lângă ea.
Unde mi-e pălăria?
O, Doamne!
Mâncare!
Şuncă afumată!
Atât de bună!
Veniţi aici!
Am găsit brutăria!
Deci ei fură mâncare...
...mai ales noaptea,
pentru un scop nedeterminat.
Acestea sunt cele mai bune mistere!
Pe măsură ce le rezolvi, devin tot mai misterioase.
În regulă, vorbeşte!
Spune doar câteva cuvinte. Sau poate o poezie? Ce zici de o...
Piersicuţă!
- Tu eşti! - Pune-mă jos! Dacă nu te superi!
O! Desigur!
Keith! Sardinuţă! Suntem în...
A, nu-ţi face griji, ştiu totul!
Avem probleme! N-o să crezi ce am găsit!
- Te-am întrebat dacă vorbeşti, nu-i aşa? - Da, ai făcut-o, dar...
Sunt destul de vigilent ca să întreb, ştii bine.
Da, da! Ţi-ai spus punctul de vedere! Te cred!
Dar totuşi, avem probleme! De ce? Ce s-a întâmplat?
Domnul Clicky?
Ce cauţi aici?
Când o să pun mâna pe jucăria aia cu arc...
Darktan! Eşti rănit?
Doar în mândria mea.
Lasă-mă pe mine să mă ocup de asta.
Unde-i?
Să vezi ce-o să zdrobesc bucata aia inutilă de tablă!
Stai pe loc!
Vreau doar să vorbesc cu tine. N-o să doară!
Ei bine, doar un pic! Dă-te înapoi, domnule Prea-Multe-Centuri!
Nu-i frumos să te iei de cei mai micuţi.
Avea o singură treabă de făcut!
Eşti în siguranţă cu mine acum.
- Deci asta fac ei. - Mda.
Asta e ceva nou. Perfid şi viclean.
Aceste capcane, proiectate foarte inteligent.
Trebuie să fie. Pentru a te captura pe tine!
Sunt menite să ne ia prizonieri.
Prizonieri? Pentru ce?
Asta este de fapt treaba noastră,
nu credeţi?
Ştiam eu că sunteţi implicaţi în treaba asta!
Spune-ne o poveste, fată povestitoare!
Voi furaţi mâncare, într-un anume fel, din anumite motive.
Pentru a hrăni şobolanii pe care-i capturaţi,
şi pe care-i ascundeţi pe undeva.
Nu trebuie să fii prea inteligent ca să vezi că aceasta este o situaţie rea
şi de care ar putea fi necesar să fugi cât poţi de repede.
...de aceea mâncarea a dispărut.
Prinde-i!
- Vino aici! - Cum ar fi chiar acum!
A, credeţi că Malicia e singura persoană care poate comentă povestea?
Ei bine, ea crede că povestea este despre ea, dar nu este.
Verificaţi titlul poveştii, dacă aveţi îndoieli.
O, urăsc pisicile!
Şobolani serviţi pe un platou de argint!
Scoate-mi chestia aia de pe picioare!
Şeful-Om va fi foarte fericit!
Şi acum copiii!
- Dă-mi drumul! - Du-te şi leagă-i undeva.
Dă-mi drumul!
Hei, uite! Şobolanul. De ce poartă pălărie?
Billy, uită-te la asta! Un şobolan de spectacol!
O, nu vă uitaţi la mine, de parcă mi-aş fi abandonat prietenii.
Sunt pisică, iar pisicile îşi aleg încăierările cu înţelepciune!
Hei, Billy! Ar fi bun pentru "Groapă".
Îl vom numi Şobolanul-Cu-Pălărie!
Pentru ce ne ţin închişi? În mod normal, un şobolan e prins în capcană
şi apoi...
Ce e aşa de amuzant, Fasole-Periculoasă?
Maurice! Ştiam că nu ne vei abandona, prieten vechi!
Întotdeauna am spus: "Putem să ne bazăm de Maurice".
- Fără nicio îndoială. - Mda. Corect.
Te-am văzut plecând să ne cauţi, încă înainte de a fi prinşi!
- Deci, care-i planul tău? - În primul rând, plecăm de aici.
Excelent.
Apoi, ne îndepărtăm cât mai mult de acest oraş.
Da. După ce-l vom fi salvat pe Sardinuţă.
- Partea asta ai omis-o. - Da.
- Ai scăpat din vedere. - Lasă-mă să reiau.
Mai întâi, plecăm de aici,
apoi...
Plus băiatul şi fata.
Sunt legaţi într-o altă pivniţă. Trebuie să-i salvăm şi pe ei.
O! Oameni, ştii!
În cele din urmă vor rezolva totul, se vor încheia înţelegeri!
Trebuie să aflăm unde l-au dus pe Sardinuţă.
Poate i-ai auzit menţionând... "Groapa"?
Am fost odată într-un loc, o clădire depozit.
Nişte tipi au intrat şi au pus un perete mare şi rotund în mijlocul podelei
şi l-au numit... "Groapa".
Aveau o cutie cu şobolani şi i-au aruncat în ring
şi apoi au adus câinii. Terieri.
Şobolanii s-au luptat cu câinii?
S-au luptat? Nu.
De cele mai multe ori alergau împrejur. Se numea "fugărirea şobolanilor".
Cum de noi n-am auzit niciodată de asta?
Pentru că n-a mai rămas niciun şobolan care să v-o spună.
Bine, atunci.
Piersicuţă, Fasole-Periculoasă şi Maurice, îi eliberaţi pe Keith şi Malicia.
Hrănitor, Ofertă-Specială, Deliciosu şi În-Saramură,
noi îl salvăm pe Sardinuţă.
Va fi uşor să-i dăm de urmă.
Şi-a marcat drumul peste tot.
Deci, hai să trecem peste asta, vrei?
Se întâmplă să ai vreun cuţit?
N-am.
Sau nişte chibrituri, cu care am arde frânghia?
Nu. Îmi pare rău.
- Dar nici nu te-ai uitat! - M-am uitat!
Ştii, în multe privinţe,
nu cred că intriga acestei aventuri
a fost structurată corespunzător.
Nu rămâneţi în urmă!
În regulă. Nu prea mai am răbdare.
Voi începe spunându-ţi că
acesta ar fi momentul ideal pentru a-ţi descoperi puterile secrete!
O! Bună idee! A, da!
- Da? - Simt...
Nu. Nimic.
Of! Eşti sigur?
Când te-am văzut prima dată, mi-am zis: "Trebuie să aibă o oarece putere uimitoare
care se va manifesta când vom avea probleme."
"Nimeni n-ar putea fi atât de inutil, decât dacă ar fi sub acoperire"
Nu! Uite, nu sunt genul de erou.
Sunt un trişor, fac parte dintr-o înşelătorie cu şobolani.
Tot ceea ce fac este să cânt muzică
şi o fac destul de bine, mulţumesc.
Dar eu nu sunt un erou sub acoperire.
Îmi pare rău să te dezamăgesc.
Aşadar, eşti omul de rând
care, la nevoie, trebuie să se întreacă pe sine?
Trebuia să fi găsit pe altcineva.
E ceva în spatele meu!
- Noi roadem frânghiile! - Ce? Au!
- Stai nemişcât! - Fasole-Periculoasă! Piersicuţă!
Era şi timpul! Animalele vorbitoare sar în ajutor!
Incredibil! Asta e aproape prea uşor!
Aproape ca în... Dl Bunnsy.
Domnul Bunnsy? Ce-i cu Domnul Bunnsy?
O, sunt doar nişte cărţi pentru copii mici!
Există acolo un şobolan şi un iepure şi un şarpe
care umblă de colo-colo în căutarea aventurilor.
Poartă haine şi vorbesc cu oamenii şi toată lumea e atât de drăguţă şi amabilă.
Este atât de prostesc!
Tatăl meu mi le-a citit când eram copil.
Cred că ar fi bine să te opreşti.
- Morris? - Desigur, acum văd cât de simpliste sunt!
Fără subtext, fără comentarii sociale.
Doris-Raţuşca îşi pierde un pantof?
- Tu numeşti asta tensiune narativă? - Malicia, te rog încetează!
Ce-i?
Ştiai! TU ŞTIAI!
Că nu există Insula Paradisului. Că n-a existat niciodată!
- Ne-ai minţit! - Nu, eu...
Uite... Nu, Piersicuţă, nu!
Nu m-a lăsat inima să-ţi spun.
Piersicuţă, e în regulă.
- Nu! - Piersicuţă!
Piersicuţă? Nu!
Piersicuţă! Întoarce-te!
Fasole-Periculoasă, nu... Piersicuţă!
Toate speranţele lor... s-au năruit.
Pisică rea ce eşti! PISICĂ REA!
- O, ce urăsc acest sentiment. - Faptul că ai făcut ceva greşit?
Nu!
Faptul că acum trebuie să fac ceva bun pentru a compensa.
Cum ar fi...
să găsesc o modalitate de a vă strecura
pe voi doi pe lângă prinzătorii de şobolani.
Piersicuţă?
Pe aici a trecut.
Piersicuţă, te rog! Putem rezolva lucrurile.
Cartea e o minciună! M-ai minţit!
Nu cartea e ceea ce contează! Ci ceea ce înţelegem din ea!
Pleacă!
Nu cred că suntem singuri aici jos.
Dacă ai rămâne pe loc până ajung la tine!
Lasă-mă în pace!
Fasole? Cred că mai e ceva aici jos!
Piersicuţă!
Poftă bună.
Hei! E pisica aia!
Te bucuri de ultima ta cină?
- Ce? - Hei...
Ce-i asta? "Omoară-Tot".
- O! Sună rău. - Ce?!
Cum ai... Hei, ne-ai furat otrava!
Furat? Nu, nu, nu, nu, noi nu furăm.
Noi doar am pus-o în altă parte.
Las-o jos. E periculoasă! Şi spune-ne unde aţi pus-o.
Ei bine, acum că ai menţionat asta, cred că pisica de colo
a pus mare parte din otravă în zahăr.
O, ştiam eu că ceaiul are un gust ciudat.
- Tu... - Nici să nu te gândeşti să ne răneşti.
S-ar putea să uităm unde am lăsat antidotul.
Nu există antidot pentru "Omoară-Tot"!
O, ba da. Cunosc câţiva experţi în otravă de şobolani.
Vreau răspunsuri. Acum!
Ai prins şobolani în viaţă şi i-ai înghesuit în cuşti. De ce?
Simt că se întâmplă ceva!
Nu ştii nimic despre otravă?
Stomacul tău va începe să se topească peste aproximativ 20 de minute.
Acesta e un dialog grozav.
O, dar este inuman!
Ba este extrem de uman. Otrăvurile tale fac asta şobolanilor zi de zi.
Acum, spune-mi despre şobolanii din cuşti.
La început, am prins câţiva! Pentru "Groapă"!
- Apoi? - Am capturat din greşeală un Şobolan-Rege.
Un Şobolan-Rege?
Mai trăieşte?
Nu l-am mai văzut niciodată aşa de speriat.
Mai TRĂIEŞTE?!
Ei, ce este un Şobolan-Rege?
Şobolanii-Regi sunt mortal de răi.
Sunt o colecţie de şobolani, cu cozile înnodate împreună, apoi...
Nu am vrut. Am pus o mână de şobolani într-o găleată
şi mai târziu, când am ridicat capacul...
...acolo era!
Şobolanii, împreună, cu minţile lor unite pentru a forma o singură creatură.
Câştigă conştiinţă, putere, putere mentală.
Îi poate domina şi controla pe ceilalţi.
Acesta schimbă cu totul datele problemei.
Un Şobolan-Rege? Nu. E prea mult.
Stai! Unde te duci?
Eu, eu...
Trebuie să merg să-i avertizez pe ceilalţi!
Antidotul! Antidotul, te rog!
Stomacul meu face ca şi cum ar alerga şobolani în el!
Nu meriţi, dar am lăsat antidotul în pivniţa de-acolo.
Eu m-aş grăbi dacă aş fi în locul vostru.
Câtă otravă le-a dat Maurice?
Te referi la laxativ? Mult de tot.
Dar ar trebui să le fie bine dacă nu iau prea mult din antidot.
Şi ce-ai lăsat pe post de antidot?
Şi mai mult laxativ.
Trebuie să găsesc o toaletă!
Prea târziu.
Ideea cu laxativul a fost genială.
Dar oferindu-l şi ca antidot, asta chiar că e...
Isteţ? Satisfăcător din punct de vedere narativ?
Genial!
Partea genială e că
ştiu unde să mergem mai departe.
În pădure!
Pădurea Întunecată?
Ei bine, sunt copaci şi este întuneric.
- De ce? - Nu ştii? Tu nu citeşti?
Există un singur lucru care poate controla un Şobolan-Rege.
Numai unul! În tot peisajul literaturii!
Trebuie să-l obţinem sau vom avea toţi probleme adevărate.
Ce să obţinem?
Fluierul Fluieraşului Colorat.
Adevăratul Fluieraş Colorat!
Când auzi "Şobolan-Rege" ieşi imediat de-acolo.
Permanent. Asta e regulă.
Da! Norocosul de mine! Şi ce sfârşit al poveştii!
Uimitorul Maurice abia scapă cu 6 din cele 9 vieţi ale sale.
Şi frumoşii ăştia mici, desigur!
Da, mare avantaj să fii pisică.
De fapt, ghinionul lor că ei nu sunt pisici.
Hei, dar de ce trebuie să mă gândesc la ei?
Nu mă simt vinovat pentru asta. Sunt pisică!
Liber să-mi urmez soarta. Spre următoarea mare aventură.
Cred că voi merge la mare.
Întotdeauna mi-a plăcut să fiu o pisică de navă.
S-ar putea să am puţin rău de mare, dar mă voi obişnui.
Ce întorsătură! Şi este din ce în ce mai bine!
Malicia? Eşti aici, sus, de trei zile!
Vrei să mănânci ceva?
Cobor curând, tată! Promit!
Acesta nu-i un comportament de fată normală.
Unde rămăsesem? O da, Dl Bunnsy.
"Ratty Rupert a fost cel mai curajos şobolan din câţi au existat vreodată."
"Toată lumea din Furry Bottom spunea asta."
"Aşa că a fost trimis să-l găsească pe Dl Bunnsy."
"Numai că nu ştia ce-l aştepta."
Aici trebuie să fie.
"Zece şobolani în 32 de secunde!"
Haide, dă-mi o mână de ajutor.
"Cam trei secunde per şobolan!"
Urale pentru "The Blitz" din partea oraşului Bad Blintz!
"Billy! Aşa, băiatule!"
Sardinuţă nu-i departe de-aici.
- Sunteţi gata pentru următoarea rundă? - Da!
Predaţi-vă lui... Jacko!
Sunteţi gata
să şoricăriţi?
Cât vor rezista?
O, nu! E chiar mai rău decât zicea Maurice!
- Sardinuţă a ajuns mâncare pentru câini. - Idioţilor! Lucraţi împreună!
Aţi putea jupui sacul ăla de purici până la os!
Asta a fost una rapidă!
- Şase şobolani în 28 de secunde! - Bun băiat!
Bine, oameni buni!
Pentru evenimentul central din seara asta, avem un adevărat răsfăţ pentru voi!
N-aţi mai văzut un şobolan ca asta.
Îi spunem Şobolanul-Cu-Pălărie!
Sardinuţă!
Fanii tăi te aşteaptă!
E ora spectacolului!
Şi iată-l pe legendarul campion,
Brută-Drăguţul!
- N-are nicio şansă! - Bine, bine, calmează-te!
Facem chestia cu elasticele de cauciuc! Ştiti ce aveţi de făcut!
- Toată lumea în poziţie! - Elastic de cauciuc... cum?
- Tu, vino aici! Ataşeaza-ţi sfoară! - Eu?
- Nu ştiu dacă pot... - Repede! Fă-o!
OK! În regulă!
Pe 10 dolari că nu va rezista nici o secundă!
Luptă!
Ce?
- Fă-o! - Dublăm presiunea, viteza la jumate!
Dip-a-doo-ba-da, boo!
- Ce face şobolanul ăsta? - Dansează Charleston, cred.
- Grăbeşte-te! - Aşteaptă!
Ba-ba-ba-da, baa!
- Acum sau niciodată! - Sunt aroape gata!
- Hai! - Am înţeles!
Sardinuţă, iată-mă că sosessssc...!
...Cum? Tu?
Am crezut că eu am să...
Sardinuţă, te scoatem de-aici!
Şobolanul tocmai a vorbit?
Nu-ţi face griji. Stai în spatele meu.
Nu te mişca, te-am prins!
Hai, Brută, înhaţă-l!
Ce mai aştepţi?
Nu-i în poziţia potrivită!
Ştiu, ştiu...
Ţi-ai petrecut cariera de scenă muşcând şobolani care fug de tine.
Dar şobolanii care ripostează...
...sunt ceva nou pentru tine.
15 dolari pe şobolanul vorbitor!
Haide corcitură, sau ai de gând să te dai bătut?
La atac!
Te miros mai târziu.
Ai grijă!
O, da! O cafteală!
20 de dolari pe...
Oameni!
Hei, micuţule!
Haide, atunci.
Eşti întreg? Bun.
Mulţumesc, Darktan! Vă mulţumesc tuturor!
Bine ai venit în echipa de salvare! Misiune îndeplinită!
Hai să mergem! Dar fiţi pe fază!
Ce-i melodia asta?
O, scuze, sunt cam nervos. Mă ajută...
...dacă fluier.
A fost frumos.
Ia zi, ai o prinţesă sau pe cineva de care eşti îndrăgostit,
care ar putea fi impresionată de eroismul tău?
Nu, nu.
Ce păcat,
altfel, tu şi cu mine am fi putut fi un subiect.
Cum aş putea să am pe cineva şi asta
să însemne că sunt potrivit pentru tine?
Complicaţii ale intrigii poveştii!
Orice poveste are nevoie de ele.
Dacă ai face asta pentru altcineva,
eu aş fi fata chiar din faţa ta
care, e evident, mult mai bună pentru tine, dar tu nu o vezi
însă îţi dai seama în cele din urmă.
Dar din moment ce nu-i nimeni altcineva,
nu sunt eu acea fată.
Malicia,
asta nu este o poveste.
Asta au încercat toţi să-ţi spună.
Ascultă, băiat orfan, care probabil ai fost înainte o zână
că nu degeaba ştii să cânţi o muzică uimitoare!
Să-ţi spun ceva!
Ştiu ce înseamnă viaţa reală.
Ştiu că oamenii cred că sunt prostuţă,
dar ştii ceva?
Dacă nu-ţi transformi viaţa într-o poveste,
vei deveni parte din povestea altcuiva!
Şi ce se întâmplă dacă povestea ta nu duce nicăieri?
Dar va duce unde trebuie. Mereu o face.
Trebuie să ducă undeva.
Acolo!
Iată-l!
Asta înseamnă să fii dedicat!
Poartă ţinuta Fluieraşului Colorat chiar şi în timpul liber.
Pare...
...oarecum foarte serios şi hotărât!
Odată s-a supărat pentru o factură neplătită
şi a atras în pădure toţi copii dintr-un oraş,
şi nu i-a mai găsit nimieni niciodată!
Şi de ce nu mi-ai spus asta înainte?
Basmele originale sunt cele mai bune.
Într-adevăr, a fost chiar foarte brutal.
Iată-l!
Ăsta-i Fluieraşul!
O, ce frumos!
Da. El e.
Pariez că ţine toată pădurea sub vrajă.
Piersicuţă?
Salutare, Fasole-Periculoasă.
Ce?
Unde eşti? Arată-mi! Lasă-mă să te miros!
- Sunt în capul tău. - Ce? Cum?
Vezi tunelul ăla mic din dreapta ta?
Intră în el.
Sunt aici, Fasole-Periculoasă.
Vino la mine.
De ce?
Te aşteaptă cineva pe care cred că-l cunoşti.
"Iar pe când se lăsa noaptea,"
"Dl Bunnsy şi-a amintit"
"că ceva groaznic apărea"
"în Pădurea Întunecată!"
Ceva de rău augur!
Salutare, Fasole-Periculoasă.
Cum de-mi ştii numele?
Te cunosc mai bine decât ai putea crede.
Iar abilitatea de a-ţi citi gândurile, chiar ajută.
Unde e Piersicuţă?
În siguranţă.
Unde este?
În siguranţă, am spus! O ţin foarte aproape.
O, nu-ţi fie teamă! Mai degrabă ar trebui să fii relaxat.
Mi-ar plăcea să mi te alături.
Să mă alătur ţie?
Eşti o minune, Fasole-Periculoasă.
Ai o minte care rivalizează cu a mea,
o minte gânditoare şi înţeleaptă.
O minte ce gândeşte pentru mai mulţi şobolani, nu doar pentru unul.
Îi trimit în fiecare noapte să fure mâncare.
Şobolanii devin tot mai puternici, iar oamenii devin tot mai slabi.
Acesta este răspunsul la misterul tău!
O singură minte e puternică cât o singură minte
iar două minţi sunt puternice cât două minţi,
dar pune trei minţi laolaltă...
..trei minţi... sunt... patru minţi,
iar patru minţi sunt puternice cât opt minţi...
...IAR OPT MINŢI SUNT...
...UNA.
Unde e Piersicuţă?
Nu! Ajutor! Ajutor!
- Piersicuţă! Piersicuţă, sunt aici! - Ajută-mă!
- E-n regulă, Piersicuţă, sunt aici. - Da. Da.
Eşti aici.
Ei bine, vrem aceleaşi lucruri, tu şi cu mine.
Avem planuri.
Vrem triumful şobolanilor în faţa oamenilor!
Eu am un vis oarecum diferit.
Şobolani şi oameni, ca indivizi,
locuind împreună în pace, respect şi armonie.
Ca într-o carte de poveşti?
Da. Exact ca într-o carte de poveşti.
Completată cu un final fericit.
Vrei să-ţi cumperi ieşirea din scenă?
Ceva de genul...
...ăsta!
- Morris! - Se spune "Maurice".
Pisică proastă!
- Să mergem! - Fasole! Haide!
Şobolan prost... Şobolan prost... Şobolan prost... Şobolan prost...
Pot să te oblig să mi te alături.
Alătură-te mie... Alătură-te mie...
- N-ai să poţi trece! - Sunt pisică! Dacă-mi trece capul,
restul va urma şi el!
Este zadarnic să fugi când sunt în capul tău!
Nu vă faceţi griji! Pisica aterizează întotdeauna în picioare!
Maurice!
Uimitorul Maurice!
Trebuie să plecăm de aici! Să ieşim din oraş! Repede!
- Ş i cum rămâne cu Keith şi Malicia? - Avem de-a face cu un Şobolan-Rege!
Un Şobolan-Rege?! O, nu!
OK, ne pot ajunge din urmă.
Îi voi distrage atenţia. Tu pune mâna pe fluier.
Ce? Deja doarme.
Ei bine, atunci eu mi-am făcut treaba.
Nu am făcut-o, mamă, înţeleg...
Am făcut...
Fii atent!
Îmi pare rău, Dle Fluieraş, dar mă tem că trebuie să insist
să ne predaţi acel fluier.
O, chiar aşa?
Da, chiar aşa!
Căci altfel, eu am asta şi nu mi-e frică s-o folosesc!
Aia e o furculiţă.
Un cuţit ar fi prea ascuţit pentru a-l transporta în geantă,
deci pentru mine are sens să folosesc o furculiţă.
Domnule?
Chiar aţi furat toţi copiii dintr-un oraş?
Jumătate din lucrurile care se spun despre mine, nu sunt adevărate!
- Ei bine, asta e o uşurare! - Ba nu!
- Nu aţi spus care jumătate. - Iată o fătă inteligentă!
- Şi pari chiar gustoasă! - Cred că tocmai ne-a spus care jumătate.
Ieşiţi amândoi afară, la cuptor!
Cred că ne-a prins!
Ce? Cuptorul?
Se întâmplă la fel ca în Hansel şi Gretel.
A venit momentul în care
un personaj pe care aproape l-am uitat, apare pe neaşteptate
pentru a-şi plăti datoria şi a salva situaţia!
Se pare că povestea ta nu are un final fericit.
În acest caz, Keith,
ar fi momentul perfect pentru a mărturisi
ce simţi cu adevărat pentru mine.
Ce simt cu adevărat pentru tine?
De cele mai multe ori,
mă simt destul de iritat.
Ştiam eu că putem conta pe tine, Dle Clicky!
Îl avem! Să mergem!
Acum vor avea arma rară şi preţioasă
pentru a-l învinge pe răul Şobolan-Rege!
Toată lumea, grăbiţi-vă! Ce-i toată agitaţia asta?
Un Şobolan-Rege? Ei bine, asta nu sună atât de rău.
Ba da, crede-mă. Trebuie să-l învingem imediat.
O fundătură! Cum ieşim?
Toată lumea, calmaţi-vă! Vă rog!
Linişte! Încerc să gândesc!
- Hei! Vezi pe unde calci! - Ba tu, vezi pe unde calci!
Un şobolan poate gândi, corect?
Dar o grămadă de şobolani formează doar un animal mare
cu multe picioare şi fără creier.
De îndată ce apar probleme, suntem doar... şobolani.
Dacă te ajută cu ceva, şi eu sunt doar o pisică.
O, tu nu eşti "doar o pisică", Maurice.
Ei bine, NOI mereu ne-am întrebat cum de m-am schimbat,
chiar dacă nu am mâncat niciodată gunoaie magice din groapă vrăjitorului.
Şi?
- E un mister. - Ei bine, ei, acum ar putea fi momentul.
Aţi cunoscut un şobolan, mărişor, fără o ureche,
cu o mică dificultate de vorbire?
O, se potriveşte cu Aditiv. Aşa-i?
O, nu!
Bine! În regulă! L-am mâncat!
Pe atunci încă nu învăţasem să gândesc! Mi-era foame!
L-am mâncat şi apoi m-am schimbat şi eu!
Recunosc! N-a fost vina mea. Eram doar o pisică.
- Îţi pare rău? - Dacă îmi pare rău?
Pisicilor nu le pare rău niciodată. Ele nu regretă nimic niciodată!
Cu excepţia... Cu excepţia faptului că da, îmi pare rău!
Atunci, este în regulă. Probabil.
Hei, Maurice! Dă-mi o mână de ajutor!
Repede! Hai să plecăm de-aici odată pentru totdeauna!
- Ce s-a întâmplat? - Uite, acolo...
Vă salut pe toţi!
Retragerea!
- Înapoi, toată lumea! - O, vă rog, nu fugiţi! Tocmai am sosit.
Ajunge cu mascarada! Arată-te la faţă!
A, vrei să mă vezi?
Ei bine,
iată-mă!
Mă vezi, şobolan alb ce eşti, cu vederea ta înceţoşată?
Da, mă vezi.
Iar acum, veniţi la mine,
iepuraşii mei!
- Ce se întâmplă? - Nu ştiu!
O s-avem o zi plină.
Nu, haideţi, toată lumea. Trebuie să vă opuneţi!
E prea puternic!
Maurice, tu ai putea fugi.
Nu! Nu! Prefer să rămân cu prietenii mei.
- Nu, de fapt, probabil că ai putea fugi. - Cum?
Du-te şi cere ajutor.
Totuşi îţi acordăm credit pentru atitudinea nobilă.
Dar eu...
Probabil a fost ultima dată când am văzut coada aia stufoasă.
Da. La revedere.
Călătorie sprâncenată!
Scuzaţi-mă!
Putem continua? Bun.
Veniţi la mine!
- Maurice! - Keith!
Avem fluierul Fluieraşului Colorat şi ne îndreptăm înapoi spre oraş.
Bine! Mă duc să-i găsesc pe Keith şi Malicia
şi să-i conduc înapoi să lupte cu Şobolanul-Rege!
- Da! Du-te! Du-te! Bine! - OK, pa!
Da, să numim asta un eşec cauzat de emoţia momentului.
Da, de fapt nici nu s-a întâmplat.
Să nu spunem asta niciodată, nimănui.
S-a făcut! Deci, reluăm.
Maurice! Avem fluierul!
Şobolanul-Rege a atacat! Urmaţi-mă!
Vino!
Hei, ai grijă! O, nu!
Împreună, vom fi puternici!
O, nu!
Te-am prins!
Oferta ta este interesantă,
dar cum rămâne cu cei care nu sunt puternici?
- Deliciosule! - Chestia asta gâdilă!
Chiar delicios! Cei slabi sunt mâncarea. Aşa a fost mereu.
Lucrurile devin din ce în ce mai clare.
Nu! Luptaţi cu el! Pentru vieţile noastre!
Pentru viitorul nostru!
Da, alăturaţi-vă nouă! Am planuri grozave!
Ai doar planuri! Ei bine, eu am vise!
Mă sfidezi?
- Scuzaţi-mă?! - Ce-a fost asta?
Aici!
Tu?! Fiica primarului, copil prostuţ!
Vrei te rog să faci linişte?
Ce?
Vocea ta, e atât de tare! Doar taci din gură!
Încerc să aud muzica.
Muzica?
Aşa este. Muzica.
O colecţie de vibraţii tonale de durate variabile,
aranjate într-o ordine plăcută,
unii ar putea spune, chiar într-o ordine convingătoare.
Malicia, eşti sigură că va funcţiona?
Dar desigur. Doar aşteptaţi.
Oameni... Oamenii sunt paraziţii acestei lumi.
Keith!
Oamenii au torturat şi otrăvit şi ucis,
şi toate astea au prins acum formă în mine.
Trebuie să trăim alături de oameni!
Ei ne vânează şi ne prind în capcană pentru plăcerea lor.
Îi vom învăţa să respecte cine suntem.
O, da, aşa vom face.
Să ştie de frică!
Keith! Keith! Keith!
Hei! Keith!
O, de ce nu a funcţionat?
Keith, aşa se desfăşoară povestea ta.
Aminteşte-ţi ce ai învăţat şi foloseşte-l!
Dar nu am învăţat nimic!
- Du-te! Pe el! - Bine!
O, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu!
Sardinuţă! Opreşte-te!
Îmi fac plecăciunea finală!
Şi am conduce acea lume a şobolanilor împreună,
nu-i aşa?
Vom... coopera.
Da, corect! Tu cooperezi iar el guvernează!
Pisică deşteaptă.
Prostul ăsta de copil! Mă enervezi serios!
Un moment.
O, chiar nu trebuia s-o faci!
Evident că nu ştii
cum se termină o confruntare corectă pentru tipul cel rău!
Vei fi... ...distrus!
Malicia!
Vorbeşti prea mult!
Acum, unde rămăsesem? O, da.
Alătură-te mie!
Malicia?
Keith!
Îmi pare rău. Fluierul nu funcţionează.
Nu fluierul e de vină, prostule.
Nu?
Doar cântă cum numai tu ştii!
OK.
Mi te vei supune!
Niciodată!
Atunci, simte durerea!
Ce-i asta?
O, este...
Tu!
Ce faceţi? Unde vă duceţi?
Nu! Nu! Suficient! Suficient!
Ajunge!
E frumos!
Muzică dulce!
Dulce, dulce muzică.
Aici! Repede!
Toată lumea, pe aici, repede!
Se pare că cineva şi-a descoperit puterea secretă.
Asta e mai mult decât urât!
Bine cântat, Fluieraşule.
Bine cântat! Dar muzica ta nu mă poate...
...distruge!
Vino acum, Fasole-Periculoasă. A sosit timpul.
Nu! Nu eşti altceva decât întuneric!
Şi tu nu eşti altceva decât un şobolan!
Sunt mai mult decât un şobolan!
Dacă nu sunt mai mult decât un şobolan,
nu sunt nimic!
Atunci, fii...
...nimic.
Maurice, prietene,
poate că acum e momentul potrivit să fii...
...doar o pisică.
Vedeţi voi,
Uimitorul Maurice, ăsta sunt eu,
şi-a dorit, de luni de zile, să fie o pisică normală.
Am atât de multă agresivitate şi răutate ancestrală
reţinută în vene, de îmi sclipesc prin vârful ghearelor!
Şobolanul-Regele îşi trimite toată puterea lui,
suficientă pentru a doborî un tigru!
Dar acum, doar pentru câteva secunde,
aceasta pisică anume ar putea doborî un tigru
totul de...
...una singură!
Fasole! Nu!
L-ai salvat?
Am încercat să-l salvez.
Fasole?
- Fasole?! - Fasole-Periculoasă?
Te rog, nu!
Şobolanul-Oase. Cunoscut şi sub numele de Chiţăitorul-Macabru.
Ai venit pentru Fasole-Periculoasă, presupun?
Nu. După toate prin câte am trecut? Nu se va întâmpla!
Bine, domnule,
hai să te auzim vorbind.
Îţi voi da o şansă.
Abţine-te să-mi ataci asociatul, Morris.
Se spune Mauriiiiice!
Da, domnule! Domnule Moarte!
Da, imediat, domnule.
Mă bucur să te revăd, Morris.
Bună ziua, domnule. Mă bucur să te văd din nou.
Câte vieţi ţi-au mai rămas?
Lasă-mă să mă gândesc. 6, domnule! 6. Foarte sigur, 6 vieţi, domnule.
Dar ai fost lovit de o căruţă chiar luna trecută, nu-i aşa?
O, aia, domnule? Nu. Abia m-a atins.
- Am scăpat cu o zgârietură, domnule. - Exact.
O, eu... Da. Înţeleg.
Asta face 5 vieţi, Morris.
Domnule, vă rog,
Luaţi-mi 2 vieţi.
Aş da una în schimbul vieţii
acestui mic şobolan curajos.
Aşa ceva nu te caracterizează, Morris.
Sunt uimit.
Ei bine, şi eu sunt destul de şocat, domnule.
Doar că acesta este special.
Înţelept şi însufleţitor.
Solicitarea ta va fi acceptată.
Am venit pentru două vieţi şi două vom lua.
Echilibrul se păstrează.
Mulţumesc, domnule!
Domnule? Nu-mi voi aminti toate astea, nu-i aşa?
Pentru că ar fi prea jenant.
Desigur că nu, Morris.
Fasole!
Te rog, spune ceva!
Fasole?
Nu mă lăsa!
Fasole...
Am crezut că ai murit!
Şi eu am crezut la fel!
Ce?
Hei!
Vezi, cuplul dintr-o poveste trebuie să se sărute
de câte ori sunt oameni care sărbătoresc în jurul lor.
Dar asta se întâmplă în viaţa reală!
Şi într-o poveste.
Povestea noastră.
Ei bine, în acest caz...
Maurice, ai început să torci?
"Ratty Rupert a salvat şi situaţia şi pielea Dlui Bunnsy!"
"Bravo, Ratty Rupert!"
...au strigat animalele din Furry Bottom.
Şi aşa se termina povestea Dlui Bunnsy.
Dar cum se termină povestea noastră, v-aţi putea întreba?
Ei bine, în cele din urmă,
povestea noastră este doar despre...
Şobolani!
A-veţi... şobolani!
...şobolani!
Bad Blintz a devenit o atracţie turistică!
Oamenii călătoresc de la mari distanţe pentru a-l vizita.
Şi cumpără căni de suvenir şi jucării din pluş
şi alte lucruri care nu au nici un folos,
în afară de a fi cumpărate şi duse acasă.
Foametea a trecut
şi există o groază de mâncare pentru toată lumea!
Iar o dată pe zi, Fluieraşul Colorat din oraş,
al cărui nume este Keith (şi care de fapt, sărută destul de bine),
cântă la fluier,
iar şobolanii dansează în rând de conga.
A, Dle Clicky, băiete.
Ce-ţi mai face familia?
Şobolanii au un oraş al lor
şi beneficiază de gratuitate la bibliotecă.
Şi chiar îşi trimit micuţii şobolanii la şcoală.
Cu alte cuvinte, rozătoarele trăiesc fericite,
umăr la umăr, cu oamenii.
Exact cum a visat cândva Piersicuţă.
Datorită eforturilor lui Maurice, "Uimitorului Maurice",
şi ale rozătoarelor sale educate!
Dar mai ales...
...datorită MIE!
Miau!
Hei, ce mai faci?
Am un buzunar plin de ritmuri pentru tine
Şi dacă nu ştii ce-ar trebui să faci cu ele
Urmează-mă
Hei, unde te duci?
Văd că îţi cauţi lumina dar străluceşti
Dar dacă arunci o privire înăuntru atunci vei şti
Te va elibera
O, uneori pricepem totul
Alte ori nu pricepem nimic
Dar mereu vei eşua
În a fi ceva ce nu eşti, deci...
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi!
Hei, a trecut prea mult timp
Şi ai ieşit în locuri în care nu-ţi sunt familiare
Dar când gaşeşti melodia propriul tău cântec
Ei bine, cântă împreună cu toţii
Cântă împreună cu toţii
O, uneori pricepem totul
Alte ori nu pricepem nimic
Dar mereu vei eşua
În a fi ceva ce nu eşti, deci...
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi!
O, fii tu însuţi
Fii tu însuţi
Da, da, da, da
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi
Pentru că toţi ceilalţi
Doar iau
Şi toţi ceilalţi
Se prefac până când văd adevărul
Fii tu însuţi
La urma urmei
Prin care am trecut
Cine s-ar fi gândit că ajungem aici
Ţine-ţi respiraţia o clipă
Şi uită-te în jurul tău
Poţi să auzi tare şi clar?
Ţi-ai spus o poveste?
Şi am văzut-o în camera ta
Pentru că mi-am spus şi mie o poveste
Şi pur şi simplu nu-mi vine să cred că o trăim!
Alături unul de altul
Tu şi cu mine
Asta e tot ce mi-am dorit vreodată
Simt că pot zbura
Este o superputere magică
Şi toată viaţa mea
Toate nopţile mele
Ţi le-aş da Ţie,
Umăr la umăr
Tu şi cu mine
Asta este tot ce mi-am dorit vreodată
Am visat
Despre un erou
Apărut de nicăieri
Înconjurat de o muzică dulce
Pe care toată lumea vrea să audă
Pentru că mi-am spus o poveste
Şi pur şi simplu nu-mi vine să cred că o trăim!
Alături unul de altul
Tu şi cu mine
Asta e tot ce mi-am dorit vreodată
Simt că pot zbura
Este o superputere magică
Şi toată viaţa mea
Toate nopţile mele
Ţi le-aş da Ţie,
Umăr la umăr
Tu şi cu mine
Asta e tot ce mi-am dorit vreodată
Şi pur şi simplu nu-mi vine să cred că o trăim!
Umăr la umăr
Tu şi cu mine
Asta e tot ce mi-am dorit vreodată
Simt că pot zbura
Este o superputere magică
Şi toată viaţa mea
Toate nopţile mele
Ţi le-aş da Ţie,
Alături unul de altul
Tu şi cu mine
Asta e tot ce mi-am dorit vreodată
Traducerea şi adaptarea: Răducu Fediuc raducufediuc@gmail.com