EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
BASERAT PÅ ROMANEN JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
De är två.
Kom!
En vana.
Kenji glömde sin hatt.
Men åh. Jag glömde kaptenshatten i limon.
Kenji? Jag tror att vi har större problem.
Jag vet. Vi är på väg tillbaka till hamnen.
Förhoppningsvis är scorpios borta nu.
Hur kan det finnas två såna?
Eftersom dinosaurierna har andra djurs DNA
i sin genetiska kod, som lövgrodor, varav vissa förökar sig asexuellt…
Jag menade det mer som ett retoriskt klagomål, men tack.
Det enda som är värre än en galen dinosaurie
är två som gör fler av sig själva när de vill.
Du har rätt. Inga dinosaurier, eller barn, galna nog att stanna på ön
har en chans om de fortsätter föröka sig.
Vi måste skynda oss.
De verkar inte komma överens. De kanske dödar varandra?
Det kan vi inte räkna med. Jag ska stoppa dem en gång för alla.
-Hur ska vi göra det? Med explosioner? -Nej.
Först måste vi avaktivera dem. Knocka dem kanske.
För att göra det måste vi gå tillbaka till början.
Och? Finns det en fortsättning på den idén?
Kanske spränga nåt?
-Inga scorpios. -Än.
Herregud! Hörni!
Vad är det? Beskriv det med ord.
Kom hit, Kenji!
Åh, nej. Darius och Ben?
De kom undan. Titta!
Kommer de hitåt?
-Med vår tur? -Just ja. Vi skyndar oss.
-Spring! -Vart då?
Jag vet inte!
Fler fotspår, här borta!
Nåt stort har varit här. Massor av nåt stort.
Och? Vi letar ju efter Ben och Darius.
Det där är dinosaurier som sköter sitt.
Nej. Titta. De förstörde träden de gillar att äta på.
Nåt skrämde dem rejält.
Jag lovar, om det är scorpios rex…
Sammy, rör inte…
Hejsan. Jag ska inte göra dig illa.
Okej, ingen annan…
Hej, raring.
-Du är så söt. -In och ut, minns ni väl?
-Hon letar efter sin hjord. -Än sen?
Varför ska vi bry oss om dinosauriernas öde?
För att livet är värt att skydda.
Scorpios hör inte hemma i det fria.
Det visste dr Wu när han frös den.
Det där med scorpios är så klart dåligt,
men det är inte vårt ansvar.
De som gjorde monstret borde ha övervägt konsekvenserna
innan de genkorsade ett gäng ödlor!
Det finns inget…
Fokusera på att hitta Darius och Ben.
In och ut.
Sen kan vi äntligen fly från den här mardrömsön.
Tänk att jag…
Tänk att vi gjorde det.
Vad i…
Oj! Min kaptensmössa!
Darius och Ben måste ha tagit hit den,
vilket betyder att vi är på rätt väg.
Fler fotspår!
De måste spåra scorpios.
Eller så spårar scorpios dem.
Förhoppningsvis är vi de enda besökarna idag.
Lugn, compsognathus bråkar inte med oss. Vi har ett förflutet.
-Jag menade den blå raptorn. -Jaså.
Där!
-Precis där vi lämnade den. -Bedövningspistol. Bra plan.
-Ja. Hoppas att den funkar. -Vad…
Tur att vi hittade er!
Vad gör ni? Vi trodde att ni hade åkt.
Va? Lägerfamiljen för livet, eller hur?
Vi skulle aldrig lämna nån.
Vi behövde komma bort från den dumma scorpios.
Den var i hamnen.
Ja. Vi såg dem på nära håll.
Vänta. "Dem"?
Det är två stycken.
-Vem sätter två på en ö? -Hur är det ens möjligt?
Vissa djur förökar sig asexuellt och jag tror…
Okej. Det spelar ingen roll.
Om vi inte tar hand om dem
kommer de att förstöra allt och alla.
Jag vill inte vara på ön en sekund längre än nödvändigt.
Men som jag brukar säga, livet är värt att skydda.
Vad ni än har för plan så är vi med.
Okej, då.
Nu hittar vi några scorpios rex.
Jag glömde att jag höll i den.
Det är okej. Vi får en chans till.
Det är den andra.
-Ut! -Den andra scorpios, då?
Jag tar risken!
Där uppe! Kom igen!
Vi är fast.
Vi måste gå. Om taket rasar in är det kört för oss.
Det är det för dem också.
Hjälp mig!
Kom igen! Vi måste riva hela stället!
Spring, nu!
Kom, jag följer dig till båten.
Då var det dags.
Jag vet att jag redan har frågat dig på vägen tillbaka,
men är du säker på att du vill stanna, Ben?
Ja. Efter allt vi har gått igenom
är det galet att du inte vill åka.
Jag vet att det verkar så, men scorpios är borta nu.
Jag klarar mig.
Ni är min familj, men ön är mitt hem.
Jag klarar mig.
Men varje gång jag tänker på dig här alldeles ensam…
Ja, och jag kommer att sakna dig.
Vi alla kommer att sakna dig.
En storm är på väg. Bäst att åka innan den är här.
Kom igen. Ben har bestämt sig.
Vi får respektera det.
-Var försiktig, Ben! -Vi älskar dig!
Älskar er med.
Ska vi verkligen göra det här? Ska vi lämna honom här?
Kom igen.
Hörni! Vänta!
Nej! Vänta!
Kenji, stanna båten!
Jag insåg att eftersom jag hittade mig själv på ön
kan jag ta mitt nya jag nån annanstans nu.
Ni ser inte förvånade ut att se mig.
-Vi visste att du skulle ändra dig. -Ja.
Men jag trodde inte att du skulle dyka i havet.
Jag…
Du behövde komma på det själv utan att nån sa åt dig hur du skulle känna.
Jag vet.
Vilken tid det tog!
Allvarligt? Kunde ingen ha sagt nåt?
Nåja!
Okej.
Okej, en gång för alla. Nu sticker vi härifrån.
Costa Rica, här kommer vi!
Med lite tur är vi där imorgon bitti.
Herregud.
Lystring, ni på båten,
återvänd till hamnen och stäng av motorn, omedelbart.
Vilka är de?
Undertexter: Emilie Johansson