EN NETFLIX-SERIE
BASERT PÅ JURASSIC PARK AV MICHAEL CRICHTON
Ok, så…
Definitivt ikke Costa Rica.
Det ser mer ut som… Australia?
Men vi kan ikke ha kommet så langt. Eller?
-Kenji, hva gjør du? -Sjekker at vi ikke er døde.
For hvis vi er døde, er vi ånder,
og da ville jeg kunnet gå gjennom deg.
-Vi er ikke døde! -Vel, nå vet du det. Bare hyggelig.
Så vi vet hvor vi ikke er. Noen tanker om hvor vi er?
Nei. Bare at vi er strandet. Og alene. Igjen.
Vi må bare vurdere situasjonen.
Hei, folkens! Se på det!
Langt der borte. Noe som glinser!
Jeg ser det! Ser ut som om solen skinner på en eller annen metalldings?
Metall kan bety at noen har laget den.
Vi må sjekke det ut.
Vent litt. Du vil gå gjennom en glovarm ørken
på grunn av noe som glinser?
-Vi aner ikke hva som er der ute. -Å, mine søte, skremte barn.
Så vi er ikke i "Costa Rica". Og vi aner ikke "hvor vi er".
Og vi har "ikke noe håp".
Vi overlevde Nublar, selv om vi ikke ante hva vi skulle gjøre.
Av ren viljestyrke, besluttsomhet og lagarbeid.
Det er ikke engang dinosaurer her! Så logisk sett bør dette være enklere.
Så la oss gå ut dit og, dere vet, overleve!
-Hvorfor ikke? -Vi kan jo forsøke.
Bra tale, Ben.
Dette stedet er rart. Det er som en annen planet eller noe.
Kanskje vi ble bortført av romvesener.
-Fordi det gir mening. -Nei, det…
Nei, det ville vært… Er dumt. Samme det. Hva? Hold kjeft, du.
Siden dinosaurene ikke var nok, er vi nå strandet på en øde øy.
Vel, er det ikke i hvert fall en fin dag?
Det er i det minste ingen mygg her.
Ja. I det minste blir vi ikke torturert for evig av vampyrer!
Jeg har en! Det er i det minste som en strand, bare uten havet.
-Å, den var god! -Nja, trenger flere vampyrer.
Vi blir i det minste ikke torturert av demoner i en ildgrop med ild.
Er du sikker på det?
Dere?
-En sandstorm? -Hva gjør vi?
Vi må finne ly!
Vi løp alltid fra de verste stormene på Nublar! Løp!
-Nei! -Nei.
-Hallo? -Folkens? Hvor er dere?
-Hvor er alle sammen? -Kenji!
-Å, Darius! -Ben!
-Yaz? -Sammy! Det er bra med deg!
Vent! Hvor er Kenji og Brooklynn?
-Kenji? -Brooklynn?
Hei! Darius!
-Folkens? -Hallo!
Ben? Sammy?
Brooklynn? Kenji? Hvor er dere?
-Brooklynn! -Kenji?
Brooklynn?
Brooklynn? Kenji?
Se opp!
Takk.
Det er jakken hennes!
Hun må være her et sted.
Nå må vi bare…
Finne dem.
-Hei! -Folkens?
Sammy? Hallo!
Sammy? Yaz? Noen?
Folkens, hvor er dere?
Hjelp!
Går det bra med deg?
-Det er ingenting. -Få se.
-Ok, alt er bedre nå! -Ja vel, tøffen.
Hva er dette stedet?
-Kenji. -Hei. Skjer?
Hører du det? Den lyden. Hva er det?
Er det vannrør? Det rimer ikke.
Hvordan kan det være vannrør her?
Hvor fraktes vannet?
Jeg vet ikke. Men kanskje det fører til en vei ut?
Denne veien.
Ja, hvorfor ikke? Jeg mener, du er den…
-Den hva? -Den smarte.
Dæven, skulle ønske noen andre var her for å høre deg si det.
Brooklynn? Kenji? Hvor er dere?
Jeg hater å si det, men kanskje vi burde ta kvelden?
Nei, vi må fortsette!
Det kan være en åpning i kløften…
Det er ikke tid til det!
Bakken heller nedover et stykke foran oss.
La oss se om vi kan finne en annen vei inn.
Beklager. Jeg bare…
Se der! Jeg tipper det er en vei ut!
Kenji! Kom hit og gi meg et løft.
Kenji?
Går det bra?
Ja.
-Kenji! -Ja?
-Kenji! -Det går bra.
Der. Det var vel ikke så vanskelig?
-Vel, jeg får alt til å se lett ut. -Kom igjen.
Nei. Nei!
-Alt er min feil. -Hei. I det minste…
-Er det ditt beste "i det minste"? -Kjipt.
-Kenji! -Brooklynn!
Dere!
Jepp! Strongman Kenji dyttet en hel kampestein ut av veien.
Det var ingenting. Det er ikke så farlig.
Vent, Kenji tar ikke æren for noe kult han gjorde?
Og vi har flere gode nyheter!
-Å, ja da! -Ja da!
Jeg har aldri vært så tørst før.
Det rare er at vi hørte vannrør i hulene.
Noen har bygd dette.
-Men hvorfor? -Og hvor er de nå?
Jeg aner ikke, men den glisende greia kan kanskje gi oss noen svar.
Hei! Hei, folkens, se på dette.
Dette er som bærbuskene på Nublar. Samme blader og alt!
Vann og mat? Er det bursdagen vår, eller?
Jeg vet, ikke sant.
Ikke spis dem! Stopp!
Ben, hva gjør du?
Hva om jeg bare tror de er som de på Nublar,
men så er de giftige?
Hva om jeg tar feil?
Ålreit.
Alt ordner seg når vi finner den blanke dingsen.
Ok, det kan ikke være så langt unna nå.
La oss finne den før sola går ned.
Flott. Det gir oss rundt ti sekunder.
Kom igjen, folkens. Vi må dra!
Der er den!
Et metall-rektangel? Var det alt?
Kanskje det er mer!
Det er også disse dyrebeina?
Hva det enn var, kan ha dødd av naturlige årsaker.
Ja. Ikke et stort pluss.
Ingen mennesker. Ingen hjelp.
Bare spørsmål.
Ben? Hva er det?
Dere.
Folkens!
-Hva skjer? -Det er noe der ute.
-Hva er det som foregår? -Jeg hørte en lyd.
Er du sikker, Ben?
Kanskje dette er som i går, med bærene.
Jeg er sikker. I det minste… Tror jeg?
-Hva er det? -En sabeltanntiger.
-Jeg sa at vi har reist i tid. -Hold kjeft, Kenji.
Hva gjør vi?
-Hei! Tanni! Denne veien! -Nei, Ben, nei!
Nei!
-Nei, Ben! -Hva?
Ben, nei!
Kenji?
Ålreit.
Ben, kom deg vekk!
-Løp! -Å, ja da.
Hva nå?
Jeg hadde ingen plan utover å unnslippe de tennene.
Nesten. Nå!
-Hei! -Kom deg vekk!
Her borte!
-Ja da! -Jippi!
Å! Idioter! Hva tenkte dere på?
"Tenkte"? Det tenkte vi ikke på gjøre.
-Ben, hva er galt? -Det er bare det at
jeg vil ikke være "Redde Ben" lenger.
Men det skjedde da vi forlot Nublar.
Jeg flippa ut med bærene. Fikk hetta av tigeren.
Som er grunnen til at vi alle lever nå. Hvis ikke du hadde advart oss…
"Redde Ben" er i det minste god for noe, da.
Hei! Sippeguri, du hoppet også ned i en hule med en tiger, for å
hindre den i å ta vennene dine.
Sabeltanntiger! Helt sykt, kompis.
Du er kanskje ikke "Fryktløse øy-Ben", men du er ikke "Redde leir-Ben" heller.
Kanskje du nå endelig bare er Ben.
-Det høres bra ut. -Og jeg er bare Kenji, "Den modige".
Det gjør meg vel til Brooklynn, "Den smarte".
Ikke sant, Kenj?
-Hva nå? -Nå gjør vi det eneste vi kan gjøre.
Vi fortsetter.
Og ser opp for sabeltanntigre, sandstormer
og alt annet dette stedet måtte ha å servere oss.
-Vi har i det minste hverandre. -Det er det beste "i det minste" til nå.
-Det er for stille. -Vi er varme, tørste,
langt ute i ingenmannsland
og kanskje omgitt av hvem vet hva. Og du klager på det?
Ja. Fordi det kan vi i det minste gjøre noe med.
Å, hva i…
Hva er det?
Kenji, går det bra?
Tekst: Mats A. Larsen