EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
BASERET PÅ ROMANEN JURASSIC PARK AF MICHAEL CRICHTON
Der er to af dem.
Kom nu!
Ren refleks.
Kenji har glemt sin hat.
Mand. Jeg glemte min kaptajnkasket i limousinen.
Kenji? Jeg tror, vi har større problemer.
Det ved jeg. Vi tager tilbage til kajen.
Forhåbentlig er Scorpios væk nu.
Hvordan kan der være to af dem?
Min teori er, at eftersom dinosaurerne har andre dyrs DNA
indbygget i deres genetiske kode, ligesom løvfrøer,
kan nogle af dem formere sig aseksuelt…
Det var mere en retorisk klage, men tak.
Det eneste mere skræmmende end en psyko-dinosaur
er to, der laver flere af sig selv, når de vil.
Du har ret. Ingen dinosaur eller barn, der er skør nok til at blive på øen
har en chance, hvis Scorpiosserne formerer sig.
Vi må gøre noget hurtigt.
De kommer vist ikke så godt overens. Måske dræber de bare hinanden?
Det kan vi ikke regne med. Jeg stopper dem en gang for alle.
-Hvordan gør vi det? Med eksplosioner? -Nej.
Først må vi uskadeliggøre dem. Måske bedøve dem.
Og for at gøre det må vi tilbage til, hvor det hele begyndte.
Og? Er der en plan B til den idé?
Måske sprænge noget i luften?
-Ingen Scorpios. -Endnu.
Du godeste! Venner!
Hvad er det? Beskriv det med ord.
Bare kom herover, Kenji!
Åh nej. Darius og Ben?
De slap væk. Se!
Kommer de denne vej?
-Med vores held? -Sandt nok. Hurtigere.
-Løb! -Hvorhen?
Det ved jeg ikke!
Flere fodspor herovre!
Noget stort kom igennem her. Masser af noget stort.
Hvad så? Vi leder efter Ben og Darius, ikke?
Det er bare dinosaurer, der opfører sig som dinosaurer.
Nej. Se. De har ødelagt de træer, de kan lide at spise.
Noget skræmte dem fra vid og sans.
Hvis det er Scorpios rex…
Sammy, rør ikke…
Hejsa. Jeg gør dig ikke noget.
Okay, ingen andre…
Hej, lille ven.
-Hvor er du sød. -Venner, ind og ud, ikke?
-Hun leder efter sin flok. -Hvad så?
Hvorfor skal vi gå op i, hvad der sker med dinosaurerne?
Fordi … Fordi liv er værd at beskytte.
Scorpios er ikke skabt til at færdes i naturen.
Dr. Wu vidste det, da han frøs den ned.
Selvfølgelig er Scorpios slem,
men det er ikke vores ansvar.
Dem, der skabte det misfoster, skulle have tænkt på konsekvenserne,
før de gensplejsede tilfældige øgler sammen.
Men der er ingen…
Vi må fokusere på at finde Darius og Ben.
Ind og ud.
Og så slipper vi endelig væk fra mareridtsøen.
Tænk, at jeg…
Tænk, at vi gjorde det.
Hvad?
Wow! Min kaptajnkasket!
Darius og Ben må have taget den med,
så vi er stadig på rette vej.
Flere fodspor!
De må følge efter Scorpios.
Eller også følger Scorpios efter dem.
Forhåbentlig er vi de eneste besøgende i besøgscentret i dag.
Compierne lægger sig ikke ud med os. Vi har en fælles fortid.
-Jeg mente den blå raptor. -Nå.
Der!
-Lige hvor vi efterlod den. -Bedøvelsespistol. God plan.
-Ja. Lad os håbe, den virker. -Hvad…
Gudskelov, vi fandt jer!
Hvad laver I her? Vi troede, I var taget af sted.
Hvad? Lejrfamilie for livet, ikke?
Vi lader aldrig nogen i stikken.
Vi skulle bare væk fra den dumme Scorpios.
Den var på kajen.
Ja. Vi så dem tæt på.
Vent lidt. "Dem?"
Der er to.
-Hvem vil have to på én ø? -Hvordan er det muligt?
Nogle dyr formerer sig aseksuelt, og jeg tror…
Nemlig. Det er lige meget.
Det, der betyder noget, er, at medmindre vi dræber dem,
vil de ødelægge alt og alle.
Jeg vil ikke være her et øjeblik længere end nødvendigt.
Men som jeg altid siger, liv er værd at beskytte.
Uanset hvad din plan er, så er vi med.
Okay.
Lad os finde nogle Scorpios rexer.
Jeg glemte, at jeg holdt den.
Det er okay. Vi får en chance til.
Det er den anden.
-Udenfor! -Hvad med den anden Scorpios?
Jeg tager chancen!
Derop! Kom så!
Vi er fanget.
Vi må væk. Hvis taget kollapser, er vi færdige.
Men det ville de også være.
Hjælp mig!
Kom så! Vi må jævne stedet med jorden!
Løb, nu!
Jeg følger dig til båden.
Så er det nu.
Jeg ved, jeg har spurgt dig hundrede gange på vej tilbage,
men er du sikker på, du vil blive her, Ben?
Ja. Efter alt det, vi lige har været igennem,
er det skørt, at du ikke vil hjem.
Det ser sådan ud, men Scorpiosserne er væk nu.
Jeg klarer mig.
I er min familie, men øen er mit hjem.
Jeg ved, hvordan man overlever.
Men hver gang jeg tænker på dig herude helt alene…
Ja, og jeg vil savne dig.
Vi vil alle savne dig.
Endnu en storm er på vej. Det er bedst at sejle, før det bryder løs.
Kom så. Ben har besluttet sig.
Vi må respektere det.
-Pas på dig selv, Ben. -Vi elsker dig!
Jeg elsker også jer.
Gør vi det virkelig? Efterlader vi ham virkelig her?
Kom nu.
Venner! Vent!
Nej! Vent!
Kenji, stands båden!
Jeg indså vel, at siden jeg fandt mig selv på øen,
kan jeg tage mit nye jeg et andet sted hen.
I virker ikke overraskede.
-Vi vidste, du ville skifte mening. -Ja.
Men jeg troede ikke, du ville springe ud i havet.
Jeg…
Du måtte selv finde ud af det, uden at nogen fortalte dig, hvad du skulle føle.
Det ved jeg alt om.
Men det var du længe om!
Seriøst? Kunne ingen have fortalt mig det?
Nå, pyt!
Godt.
Okay, en gang for alle, lad os komme væk herfra.
Costa Rica, her kommer vi!
Med lidt held er vi der i morgen tidlig.
Mand.
Hør efter, jer på båden.
Vend tilbage til havnen og sluk motoren med det samme.
Hvem er de?
Tekster af: Elizabeth Gunthel Hansen