Okej, men jag tar överdelen av dräkten.
Nej, du tar inte överdelen. Vi singlar slant om det.
Ärligt talat, är det inte en jävligt dålig idé?
Vi kastade i påsarna för ett år sen. Om gräset är vått, så är det förstört.
Har du en bättre idé för att få tag i Pastragräs?
Nej.
Jaurès försvinner inte förrän hon testar vårt skitgräs.
Nu sätter vi igång.
-Visst. -I värsta fall kör vi sten, sax, påse.
-Då blir det inget tjafs. -Jag måste skita igen.
Här. Sätt på dig överdelen. Du får nederdelen.
Sluta, Aure.
Ja, sluta!
Jag är naken nedanför midjan.
Sluta.
Jag är trött på det här. Mina kulor hänger fria.
Jag är redo.
Du är välutrustad.
-Den är för liten. -Sluta gnälla, Joseph.
-Vänta, Olive. Jag ramlar. -Ge mig din jacka.
Låt mig sätta på stöveln. Stöveln!
Ni kan inte mena allvar. Titta på dräkten!
-Sluta. -Vi måste sätta fart.
Det är för kallt ute.
Se upp.
Det är rakt ut.
Det är iskallt.
-Det är iskallt! -Iskallt!
-Fy fasen! -Det är fruset.
-Och jag måste skita. -Skit inte i min dräkt, Jo.
-Hoppas att de hittar dem. Sluta skratta. -Ett, två, tre.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Familje...
...företaget
-Känner du lukten? Inte bra. -Det är vått.
Säckarna är fulla av vatten. Gräset är värdelöst.
Utom den här.
Ge mig nåt varmt. Jag fryser så.
-Det är Samarin. -Strunt samma. Jag är trött på att skita.
-Det här ser bra ut. -Det är torrt.
-Det ser torrt ut. -Ge hit.
-Testa det. -Jag ska. Vänta.
Kom igen.
Det måste vara 19/33.
Vi vet.
ÄLSKLINGEN
Okej.
Nitton.
Nitton, trettiotre!
-Yes! -Du skrämde mig.
Ja!
Tack, min Béné.
Okej. Vad gör vi nu?
Hur får vi Jaurès att ta rätt gräs?
Enkelt. Vi måste bara lägga det bra Pastragräset i botten av lådan.
Varför i botten? Det är idiotiskt.
Varför skulle hon ta det från botten?
Hon testar alltid gräs från botten. Varje gång. Fråga Olive.
Visst gör hon?
Det här är Samarin.
Jag vet inte.
-Tittar du aldrig? -Nej.
Du måste vara säker. Vi kan inte sabba det här.
Jag svär. Sånt här tar jag inte fel på.
Okej, det är sånt här jag tar fel på, men snälla, lita på mig, annars dör vi.
Okej, vi gör så. Jag måste ta på mig masken.
Dämpa belysningen i ladan.
Hon får inte känna igen mig. Fy fan.
Så... Är alla nöjda?
Gick allt bra?
Ja.
Väldigt nöjda.
-Toppen. -Okej.
Vi ska göra ett test och se vad ni har producerat med Vadim.
Fan också.
Hon brukar inte göra så Normalt tar hon från botten.
Jag sa ju det.
Ongelooflijk.
Som betyder?
Bravo, Hazans.
Verkligen.
Bravo!
Mycket bra. Tack så mycket, Vadim.
Du kan börja lasta in allt det här, Vadim.
-Visst. -Tack.
Jag är nöjd.
Jag är fortfarande mycket ledsen över att lämna er.
Men det var avtalet och ni höll ert ord.
Och nu har jag Pastragräs-receptet.
Ja, och vi är alla stolta över att det är i dina händer.
Vi vill också tacka dig för att du accepterade vårt förslag.
Och bra gjort, Vadim.
Han var enastående.
Supertrevlig, alltid i tid, leende.
Han gjorde ett toppenjobb. Bravo.
Han förtjänar applåder.
Bravo.
Tack. Jag ska framföra komplimangerna.
Innan jag går,
har jag förberett en sista liten gåva till er.
-Det behövde du inte. -Jag älskar choklad.
Nej, Jaurès! Vad gör du?
Jag kan inte släppa er.
Hur vet jag att ni inte odlar Pastragräs åt nån annan?
Jag lovar. Vi ska aldrig odla Pastragräs igen.
Jag svär på min Bénés grav.
Jag tror dig, Gérard, men jag kan inte ta risken.
Nej! Jaurès! Det är inte Ludmila. Det är min syster Aure.
Det är min syster. Du har inte rätt recept.
Berätta för henne.
Berätta.
-Det är Aure. Jag lovar. -Det är min dotter.
-Jaurès! -Bra försök, Joseph.
-Hej då. -Nej!
Jävla skitpistol.
Jäklar, hon blåste skallen av sig. Jag ser hjärnan.
Ingen rör sig!
Nej, det var inte vi! Hon sköt sig själv.
Visst.
Tror ni att jag är en idiot?
Mormor?
De där typerna ska inte få djävlas med oss.
Åh, mormor.
Mormor.
-Är han död? -Jag vet inte. Jag tror det.
-Vad gör vi? -Det kommer nån.
Vad?
Fan! Det är din snut igen.
Helvete!
Jag kan inte gå ut så här i dagsljus.
-Vad gör vi? -Fan.
Nej! Vänta, mormor!
Vi måste gömma liken. Nu.
Min Béné.
Du kan inte stanna här. Jag sköt just giraffens vän.
Vad har ni gjort med Ludmila?
Det är jag.
Du är galen.
Försiktigt. Vad gör du?
-Subban drog mig i håret. -Nej. Förlåt.
Gå in, mormor. Jag kommer snart.
Gå nu.
Skithög.
Vad är det för jävla förklädnad?
Jaså, det här.
Vi håller på med...
...en revy med mormor för...
...ålderdomshemmet.
-Vilket jobb. -Sluta, Aure.
-Jag svär. -Jag vet vad som pågår i ladan.
Jag såg allt.
-Allt? Vad såg du? -I går kväll gick jag in i ladan.
I går kväll.
Jag såg gräset.
Ja, gräset.
Helvete, gräset.
Har du lurat mig i ett år? Jag förstår varför du ville få mig att byta jobb.
Förlåt.
Men nu...
Jag kan inte blunda för det här.
Jag ber dig.
Säg inget.
Det var sista gången.
Det är över. Jag svär.
Jag kan inte låta er komma undan. En av er måste anmäla sig själv.
Du kan inte be oss välja vem som ska hamna i fängelse.
Jag gör dig ju en tjänst.
Jag ger er 48 timmar att anmäla nån.
Annars hämtar jag in er allihop.
Jävla skit.
Jag ska ta av dig bojan.
Hur gick det, min flicka?
Jag hanterade det.
Vad ville Élodie nu? Hur många gånger ska hon besvära oss?
-Du skulle ju sluta träffa henne. -Det är okej.
Vi sa alla åt dig det.
Lugna dig.
Det tänker jag inte. Det här är allvarligt!
-Den här idioten träffar snuten igen. -Va?
Nej, skrik inte på henne så där. Träffar du henne fortfarande?
-Ja. Jag gjorde det. -Nej, du gör det. Sluta!
-Håll käften. -Nej, håll käften du.
Jag ska döda den där kollaboratörssnuten.
Lugna dig. Vi har redan två lik att ta hand om.
Vänta.
För helvete, Aure.
Hon varken såg eller hörde nåt.
Du är en riktig skit. Försöker du skylla den här skiten på mig?
Nej, vänd inte på det här.
Nej, din syster har rätt. Det var du som satte oss i den här skiten.
Ändra melodi eller gå och rök en joint i hemlighet,
men ge mig inte den skiten.
Tala inte så till mig. Du talar aldrig så till mig.
Jag slutade röka för en månad sen, din skit.
-Har du en fejkmedalj för att bevisa det? -Tyst! Tala inte till mig så, punkt slut.
Sluta! Nu räcker det!
Det räcker.
Vi har gått för långt. Vi måste säga till polisen att det var självförsvar.
Ali har rätt.
Nej, vi har inga bevis på att det var självförsvar.
Vi åker direkt i fängelse. Vet ni vad de gör med såna som vi?
-Knullar dem i arslet. -Tack, raring.
Jag tycker att vi begraver liken i skogen och bränner upp bilarna.
Jag kör mormor till sjukhuset. Hon är en fara för sig själv och andra.
Vi måste få in liken i Vadims skåpbil. Och hämta spadarna.
Jag har ont i ryggen.
-Kom. -Kom, mormor. Jag tar hand om dig.
Varför skrattar du?
Nån där uppe måste skratta om hon tittar ner på oss.
-Vem? -Vem annars? Din mamma.
Varför?
För att...
Hon sa alltid...
...att vi borde sälja mer än bara lamm och nötkött.
Varför är det så lustigt?
-Det är roligt. -Vi sitter djupt i skiten.
Har ni tänkt på Clémentine?
Hur så?
Vi drog in henne. Hon är inte skapt för det här.
Hon är oskuldsfull. Hon är felfri. Hon är en ängel.
-En ängel? -Ja.
Är Clémentine en ängel?
Hon är långt ifrån en ängel.
Du känner henne inte.
Nötkött och lamm.
Skit samma. Jag bryr mig inte.
Din flickvän... var med på det från början.
Vad säger du?
Hon var med på det från början.
Vad menar du?
Allt jag gjorde för att skrämma er var hon med på.
Hon målade hakkorset på mammas grav.
Vilket hakkors?
Du såg det inte för regnet spolade bort det.
Det räcker. Sluta ljuga.
Det gör jag inte. Jag talar sanning.
Hon ville hålla dig ifrån oss.
Enda sättet var att få er att sluta med verksamheten.
Så hon hjälpte mig.
-Svär du på din mammas liv? -Ja. Jag ljuger inte.
Om han svär på sin mamma...
-På hennes liv. -Då kan du tro honom.
Jag säger det för att du ska få hela bilden och inte kalla henne en ängel.
Det är allt.
Okej, jag förstår.
Vad i helvete?
Vad är det?
-Titta. -Vad?
-Vad hände? -Var är liken?
Omöjligt. Hur ramlade de ut?
-Vilken idiot stängde inte ordentligt? -Du!
-Det skulle jag minnas. -Gérard, det var du som stängde dörrarna.
Vilken soppa. Jävla idioter.
Du kör som en galning.
-Det är alltid mitt fel. -Ja.
Kom då. Jag vet inte var de är.
Sätt fart.
-De borde vara här nånstans. -Där borta! Det ligger nåt där.
Det är Jaurès.
-Var är den andre? -Jag vet inte.
Vänta. Där ligger nåt. Titta.
Vad?
Den är tom!
Han var inte död. Helvete.
Hur är det möjligt? Vi såg honom bli skjuten.
Fan!
-Det är blod där. -Vad?
Det är blod. Han gick ditåt.
-Vi måste hitta honom innan han snackar. -Vi dödade inte Jaurès.
-Jag vet. Men han vet inte det. -Lugna dig.
I sitt tillstånd säger han inget.
I värsta fall dör han som ett vildsvin mellan två snår.
Det är allt.
Han har rätt. Han kommer inte långt.
Vad gör vi om vi hittar honom? Dödar honom med en kniv?
Okej.
Ni har rätt.
Okej, jag tar den tomma säcken.
Ni lägger Jaurès lik i skåpbilen. Sätt fart.
-Kom nu. -Jag har svårt att lyfta.
Minns du vad vi sa i bilen? Inga skämt, okej?
-Lovar du? -Ja.
-Okej. -Hej.
Hej, doktorn.
-Hur mår ni, fru Rosenberg? -Bra.
Jag sköt sönder kupan med mitt gevär.
I ladan full av gräs där giraffdamen redan var död.
Jaha.
Det var bra att ni kom in.
Jag är orolig för henne.
Oroa dig inte.
Efter några veckors terapi bör hon bli mycket bättre. Okej?
-Ja. -Då så.
Jag kommer senare så får ni träffa logopeden.
Jag träffar hellre din kuk.
-Vi ses sen. -Vi ses, doktorn.
Herrejävlar. Allvarligt?
-Helvete. -Han är oss alltid i hasorna.
Vilken igel.
-Allt okej? -Hej, Gaëtan.
Området är avspärrat. En beväpnad man går lös.
Jaså? Vem då?
Det kan vi inte säga.
För säkerhets skull eskorterar vi er hem.
Det är snällt av dig, men vi ska bara till La Varenne.
En annan gång.
Det är bara ett snabbt ärende.
Vi tar inga risker. Jag följer er. Det är säkrast så.
Fan. Så jävla jobbig.
Helvete, de åkte fast.
Jag säger det igen så att alla hör.
-Området är avspärrat tills vidare. -Okej.
Gå inte ut under några omständigheter. Jag meddelar när det är över.
-Toppen. Tack, Gaëtan. -Tack, Gaëtan.
-Vad fan ville han? -Inget.
Lägg liket i ladan.
Liket?
Fråga Jo. Han förklarar. Var är Clémentine?
Hon är nog där inne.
-Jo, vad menar ni med liket? -Fråga inte. Det är ett lik.
Hjälp mig få in det i ladan. Kom igen.
Där är du.
-Hur är det, älskling? -Inte bra. Skojar du?
-Vadå? -Målade du ett hakkors på Bénés grav?
-Du gav mig inget val. -Bad jag dig göra det?
Jag sa ju att Joseph brände din bil och gjorde saker bakom din rygg.
Du trodde mig inte, så.
Varför? Var det för att få mig för dig själv?
För att få bort dig ifrån dem. De är inte bra för dig.
De är familj. De har alltid funnits där för mig.
För att dra in dig i sitt kaos. Och du följer dem som ett får.
Jag är hellre Hazans får än Clémentines hund.
Det menar du inte. Jag är din familj.
Vi är din familj.
Vänta. Vad är det här? Är du gravid?
-Du vet vad jag menar. -Är du det eller inte?
Nej! Måste jag vara gravid för att jag är kvinna?
Nej! Varför säger du så?
För att jag älskar dig. Om jag säger att jag är gravid, så stannar du!
Sluta!
Det var droppen.
Det är slut. Det här funkar inte.
Så ta dina saker, din nylonkappa och ditt fantasibarn och stick.
Lämna mig ifred nu.
I trädgården?
Nej, vi kan inte begrava henne här.
Vi kommer inte härifrån. Det är poliser överallt.
Gérard har rätt. Vi kan inte begrava Jaurès här. Då spökar hon.
Det handlar inte om hennes spöke, Ali.
Om polisen söker efter Jaurès, så vill jag inte att de hittar henne här.
Ja. Polisen och spöken. Det är för mycket.
Vad är det?
Nej.
Pappa, jag vet vad du tänker. Glöm det!
Fan, subban var tung. Kommer det här att funka?
Killen har 120 jakthundar. De äter det på 30 sekunder. Ingen mer Jaurès.
Toppen. Är det långt?
Nej, oroa dig inte.
Fan också.
-Det är Gaëtan. -Vilken plåga.
Håll er lugna. Okej?
Jag vet.
Håll er lugna. Bete er naturligt.
Hej, Gaëtan.
Vägen är öppen.
Jaså? Toppen.
Fick ni fast...
Oroa er inte. Vi gjorde vårt jobb. Mina kollegor tog honom i skogen.
Han är en seg rackare.
Visst.
Sa han...
-Sa han nåt? Vet ni varför? -Inget.
Han lär inte prata mycket med knoppen full av kulor.
Knoppen, säger du? Snyggt.
Är han död?
Så gott som.
-Han överlever nog inte natten. -Kanon. Toppen.
Nåja. Sånt händer.
-Otur för honom. -Bra jobbat, killar.
Bravo.
-Så vad släpar ni runt på i dag? -Inget.
Merguez.
-Ja. Merguez. -Merguez är fantastiskt.
-Jag kan laga dem i kväll åt familjen. -Nej.
Det går inte.
De är... De är utgångna.
De är skämda. Vi höll dem inte kalla.
Vi tar inga risker. De åker direkt i soporna.
Slösa inte.
-Vi måste. -Jag steker dem väl. De är godast brända.
Vad de menar är att det är komplicerat.
Det är komplicerat.
-Glöm det. -Det går inte.
Vad är det som pågår? Döljer ni nåt?
-Nej. -Nej, inte alls. Vad skulle vi dölja?
Är vi inte vänner längre?
Om du insisterar, så får du några. Jag vill inte uppröra dig.
Tack, Gérard.
-Varsågod. -Tack.
Ingen orsak.
Fantastiskt.
-Hej då. -Hej då.
Hej då.
ÄLSKLINGEN: 24 TIMMAR...
Fan.
Jag varnade dig.
Olivier var dåligt sällskap.
Han drog ner dig i smutsen.
Du förtjänar bättre.
Jag borde inte ha vänt dig ryggen. Jag borde inte ha valt Olivier.
Och i slutet fick han inte upp den.
Den halkade bara runt på min mus.
Ta det lugnt. Vissa saker är bättre att lämna osagda.
-Ja. -Allt det ligger bakom dig.
Nu är jag här. Oroa dig inte.
-Jag tar hand om dig. -Tack.
Han gillade inte mitt finger i sin rumpa.
Jag ska laga lite te.
Det var inte ens min tumme.
Jag älskar chouquetter.
Jag måste gå.
Enrico jagar mig.
Enrico har repetition.
Visst.
-Vi ses. -Vi ses.
Är det gott, mormor?
Vet du... Jag kan inte heller stanna.
I kväll?
I kväll…
...och inte efter det heller.
Pappa, Jo och de andra besöker dig. Du blir inte ensam.
Jag förstår inte.
Jo...
Jag måste göra en sak för familjen.
Men blir du borta länge?
Ja. Kanske fem, tio år.
Om fem, tio år hoppas jag ha stadgat mig.
Med en make, barn och ett litet hus... Lugn och ro.
Mormor...
Jag älskar dig.
Det vet du väl?
-Du vet väl att jag älskar dig? -Ja.
God merguez, eller hur?
När jag var ung åt jag mycket korv.
Ja, jag vet. Du nämnde det.
POLIS
Kom och hjälp mig. Det är mycket gräs kvar att bränna.
Vet du, min pojke...
...livet lärde oss just ännu en läxa.
När en familj håller ihop, som vi, är de oåtkomliga.
Inget kan hända oss.
Polisen!
Polisen?
För oss?
Ner på marken!
-Vad? -Ner på marken, sa jag!
Undertexter: Kristina Donnellan