Vill du verkligen dö?
-Det funkar inte så. -Jag vet.
Men vi har ett erbjudande till dig.
Så gulligt.
Ni har inget att erbjuda mig. Jag låter er aldrig sluta.
Vi ger dig receptet.
Vad pratar du om?
Det är faktiskt en sak jag aldrig har berättat.
Pastragräset är helt och hållet Ludmila.
Vi är bara bakgrundsfigurer. Vi är obetydliga.
Bara hon kan göra det.
Menar du att 80 % av min verksamhet vilar på en 85-årig mormors axlar?
Åttiosjuårig.
Därför vill jag ge dig receptet så att du kan framställa det utan oss.
Det var som fan.
Ja.
Låt mig tänka på saken.
Chefen?
Vi har Vadim.
Det är sant.
Okej.
Jag skickar min bästa botaniker för att få receptet.
Toppen.
Toppen. Mycket bra.
Och vi är överens om att efter det… så är vi fria?
-Ja, om han kan framställa det utan er. -Bra. Perfekt.
Jag skickar dit honom på måndag.
Nu på måndag eller måndag om två veckor? Jag menar, måndag...
Måndag om fem dagar. Är det för lång tid?
Nej, det är det inte.
Det är perfekt. Två veckor hade varit för länge, men fem dagar...
Perfekt.
Jag hoppas verkligen att ni inte slösar min tid.
Nej.
För nu när jag vet att din lillasyster...
...och din pappa är obetydliga,
så tvekar jag inte att dränka dem i en säck.
Begrepen?
Preparera?
-Begrepen? -Begrepen.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Familje...
...företaget
Säg till din familj att du har gjort ett avtal med Jaurès.
Nej. Är du galen?
De vill inte sluta. De är djupt insyltade.
Du sitter också djupt i skiten.
Hördu! Rör inte! Det är choklad.
-Vad fan... -Ge mig två sekunder?
-Han rör den. -Jag vet. Sluta röra den!
Det är ditt eget fel.
-Jag vet. -Men hör på.
Jaurès måste tro att ni alla är överens. Annars går det inte.
-Lita på mig. -Hur lyckas jag med det?
Du lurar dem.
Hur?
Hitta ett sätt att få dem att vilja lägga ner.
De måste tro att det var deras idé. Inte din.
Du vill fortsätta.
Ja, bra. Hur gör jag det?
Ett rivalgäng.
-Rivalgäng? -Ja.
Hur?
Säg att ett rivalgäng är ute efter er. Skräm dem.
Ett rivalgäng är bra.
-Farbror Youss finns här för dig. -Tack.
HAZANS KOSHERKÖTT
Du kan inte mena allvar.
Vadå?
Du måste sluta skriva kvitton på 500 euro.
Kunderna ser ut att köpa 30 kilo merguez åt gången.
Ska vi tvätta pengar måste det se äkta ut.
Jag skulle ju tvätta 200 000 euro i månaden.
Med kvitton på 18 euro så tar det en evighet.
Ja, det är omständligt, men det är idén.
Vi måste tvätta 8 000 euro per dag, så det är minst 360 kvitton.
-Jag fattar, fröken Allvetare. -Sluta kalla mig det jämt.
Hur blir det sen?
Med det vi ska odla i den nya lokalen?
Korv kan inte tvätta allt det.
Tack, jag funderar redan på ett nytt tvättsystem.
Men just nu gör vi så här, så gör det väl.
Inte den blicken. Snokar myndigheterna i dina konton, åker vi dit.
Låt oss inte åka dit över tre korvar. Helvete.
Kom hit.
Här, en liten morot. Okej? Såja.
Oroa dig inte. Jag är din vän. Jag behöver bara ditt huvud.
Jag behöver bara ditt huvud för min familj. Som i första Gudfadern.
Du kommer inte att känna nåt, det här är en brödkniv. Då så. Ett...
...två…
Jag klarar det inte.
Helvete, jag kan inte.
Vad är det? Det var bättre.
Kom här, gubben.
Såja. Du kommer inte att känna nåt.
Helvete. Vilken djävla hals! Den är tjockare än den andra.
Vilken mardröm. Helvete!
Det här är en usel idé.
Iväg med dig. Lev ditt liv.
Det är en av mina favoriter. En amerikansk kanin.
Han är väldigt lugn och har en sömncykel som vår.
Har du inga sjuka djur? Typ lite...deprimerade
som inte äter och säger: "Det är okej. Jag gick runt buren.
Det är kanske dags att kasta in handduken." Eller ett dött?
Ärligt talat, om du har ett på lager som är dött, så vore det toppen.
-Är inte den död? -Nej, han sover.
-Vill du köpa ett djur för att döda det? -Nej.
-Ni missförstår! Förlåt. -Jag blev rädd.
Jag är slaktare.
-Det här är ingen matmarknad. -Självklart inte.
Exakt. Ännu bättre, för jag är ute efter ett helt djur
med hela matsmältningssystemet, inälvorna och helst tjock päls.
På marknaden finns bara kadaver.
Vi älskar djur. Vi äter dem inte. Jag måste be er att gå.
Ni förstår inte. Det är till ett skämt.
-Jag förstår, sir. Ni vill äta det. -Nej!
-Det är till ett skämt. -Jag är inte road.
-Jag måste be er gå. Baptiste? -Vänta.
-Nej! Det behövs inte. -Visa honom ut.
-Har ni inga döda djur så är det okej. -Det har vi inte.
Tack. Adjö. Utgången är där.
Adjö.
Ha en bra dag.
-Jag beställde inte det. -Aure, ska vi packa upp tanken i ladan?
Nej, den är till den nya lokalen. Ställ den i boden så länge.
Helvete. Dra, då.
Den är för tung. Vi letar upp en säckkärra.
Fick vi odlingsjorden?
Vilken odlingsjord?
Jag bad om odlingsjord, lerkulor, mineralull och kokosfiber.
Perfekt. Allt finns här.
Men är inte tanken onödigt stor för den nya lokalen?
Vi ska ju odla ett ton.
Ett ton?
Ett ton.
Jag måste sluta köpa skor och investera i fastigheter.
Vi kan också ge vår personal lite pengar.
-Ja. Det kan vi också göra. -Fan! Jag visste det!
Vad står på?
-Vad fan? -Vi sitter i skiten. Jag visste det.
Det var bara en tidsfråga.
Vad gapar du om?
-Titta vad jag hittade på dörrmattan. -Vad är det?
Inget. Joseph vrålar som en bebis över en död korp.
Är det allt?
Vad menar du? Är du galen?
Det ligger en korp på dörrmattan! Blir ingen rädd?
En korp, mina vänner. En korp.
-Det är väl ganska symboliskt? -Vad menar du?
Lilla Grégory, mormor. Korpen, som i Le Corbeau.
Det är ett hot. Helt klart. Ett hot från ett rivalgäng.
Det finns inget rivalgäng. Sluta.
Vad pratar du om?
Är det inte en kråka?
-Ursäkta? -Det är en kråka.
-Är du säker? -Ja, det ser så ut.
-Det är värre. -Vad?
-Vi kommer att dö allihop. -Varför?
Vad menar du?
En grupp kråkor kallas mord.
Våra dagar är räknade.
Ja.
Det är ingen slump. Det är ett hot.
Lugna dig, pojke. Du jagar upp dig. Det är inte ens ett hästhuvud.
Du förstår nog inte hur svårt det är att skära av ett hästhuvud.
Så en kråka är rätt bra. Jag lovar.
Vänta, det är kanske ketchup.
Vad gör du, Ali?
Vad fan, det är blod.
-Självklart är det blod! -Sluta nu!
-En stor katt släpade dit den. Kom nu. -Vi har inte tid med det här.
Är ni galna?
Ett rivalgäng har förmedlat ett kristallklart budskap,
och ni skiter i det?
VAPENBUTIK
Här är godingen du ville ha förra gången.
-Fantastiskt. -Ett riktigt tjuvskyttsgevär.
Vad kostar det?
-Tolvtusen. -Okej, jag tar det.
-Jag har 10 000 här... -Tolv tusen för ett gevär är vansinnigt.
Du är vansinnig! Det är ett mästerverk. Det är vintage.
Det ser ut som skrot. Menar du allvar? Vem vet hur mycket du lagt på din skitbil?
Du kan inte lägga 12 000 på ett bondläppsgevär.
Ursäkta?
Sa du "bondläppsgevär"? Du har ingen smak, din borgare.
Be din flickvän att lugna sig.
Okej. Ett ögonblick. Älskling, snälla. Vi skulle ju ha roligt i dag.
Bondläppsgevär. Arsle.
-Ursäkta? -Jag sa "mitt arsle".
-Visst, säkert. -Thibault, kom.
-Vad är det med dig? -Jag vill prata om kråkan.
-Vad? -Jag tror att det var ett hot.
Tror du att en jägare dödade den?
Självklart inte. Det fanns varken skottsår eller kula.
Jag håller med, Olive. Därför tror jag att nån la kråkan där.
Nej. Det är bara en fågel. Den flög in i ett fönster.
Den föll ner och några tvättbjörnar tog den och började äta den.
Tror du att det här är en Pixar-film? Det finns inga tvättbjörnar.
Vi är på landet.
Nuförtiden är fåglar ett tydligt tecken på ett rivalgäng. Så är det nu.
Det är fåglar som gäller nu, inte hästar.
-Okej. Thibault? -Ja.
Vi är klara.
-Visst, ta ditt dumma gevär. -Fodralet får du på köpet.
Tjugo euro per fodral... Vilken tur.
-Mycket nöje. -Tack.
Bra.
Här.
Ge mig pengarna.
-Inte ett ord till nån, okej? -Som vanligt.
Gå först, du, så att vi inte kommer samtidigt.
-Vill du döda mig? -Gå.
God kväll, allihop.
Förlåt att jag är sen.
Tyvärr måste jag börja med dåliga nyheter i kväll.
Claude har halkat i trappan hemma. Han är allvarligt skadad.
Det verkar som om droger bar skulden för hans fall.
Ett återfall.
Jag är ledsen, Catherine, men nu har du ingen sponsor.
Du måste välja en ny.
Jag väljer Gérard.
Han berörde mig verkligen senast.
Gérard, går det bra?
Går det bra? Nej, det gör det inte, för jag...
Jag är inte redo för det.
Jag har det fortfarande kämpigt. Det är komplicerat. Det är…
Så nej.
Kanske nån annan, Catherine?
-Nej... Jag måste tänka. -Det är så jag känner.
Jag trodde inte att Gérard skulle säga nej. Det är lite överraskande.
Ursäkta mig.
Förlåt!
Nej, Catherine. Vänta.
Jag vill inte att du gråter. Snälla, gråt inte.
Jag lämnar dig inte ensam. Okej, jag accepterar.
Tack.
Jag har tagit hit er för att vi växer och kommer att tjäna mycket pengar.
Eftersom vi skrev och producerade det värsta albumet i Enricos karriär,
vilket säljs över hela Frankrike,
ska vi utnyttja den floppen för att tvätta vår inkomst.
Kom.
Ali!
Där är det.
Varje gång nån köper en skiva får Enrico sina 15 % i royalties,
men resten av pengarna går till oss.
Där borta.
Genom att köpa skivorna kontant får vi tillbaka pengarna som inkomst.
De kontanterna blir rena pengar.
Vi måste köpa många skivor.
Nu kan vi lyssna i timmar!
Men tre personer räcker självklart inte.
Hej, killar. Hur är läget?
Vi måste rekrytera många för att köpa skivan över hela Frankrike.
-Vi hade kunnat sälja dem igen. -Ja.
Det är visst för riskabelt. Aure?
Ja. Ingen får veta.
Inte ens skivtillverkaren. Inga spår.
Det krossar mitt hjärta. Det är Enricos album.
-Det är fanimej syndigt. -Jag vet, pappa.
Fan.
Ja, hallå?
Ja, jag vet, men...
Jag hinner nog inte hem till middagen.
Här, Ali. På sidan där.
Nej, jag glömde inte.
Pappa skickade mig på en sen leverans utanför stan.
Där?
Han sket i det. Vad vill du att jag ska säga?
Aure! Kom och hjälp oss. Ser du inte att vi kämpar i leran?
Ja!
Kom igen, Ali.
Nej, han sa inte lebban.
Jag försvarar honom inte. Han sa inte lebban.
Där. Jag har ont…
Jag kan inte röra axeln.
Okej, visst. Han kallade oss stora, feta lebbor.
Han är en skitstövel. Jag sa ju det.
Jag ringer dig sen. Puss.
Fan. Det här kommer att ta tid.
Tack för att du kom.
Det är fint att se dig.
Det är normalt.
Det är min roll som sponsor.
Jag har tänkt på vad du sa häromdagen om att ha bra stöd och en enad familj.
Jag behöver dig verkligen nu.
Lyssnar du på den?
Jag vet att jag är lite mossig, men jag älskar Enrico.
Vet du att du har Enricos största fan framför dig?
-Nej. -Om du säger det, så.
Jag kan till och med säga...
...att han är en vän.
-Det är otroligt! -En god vän.
Så god att min son komponerade hans senaste skiva.
-Du skojar. -Inte alls.
Jag måste erkänna att jag inte är förtjust i den senaste skivan.
-Jag vet. Det är inte den store Enrico. -Nej.
De kallar mig österlänningen
Brunetten med dödlig blick
De kallar mig österlänningen
Eftersom jag är sentimental
Lyssna, Catherine.
Jag tycker mycket om dig. Verkligen.
Jag tycker att du...
Du är väldigt vacker.
Men...
Jag känner mig inte redo...
...för ett nytt förhållande.
Ibland är det bäst att inte tänka för mycket.
Ta saker som de kommer och tillåt dig att släppa taget.
Ja.
Fan. Det brinner fort.
Förlåt, lastbilen.
Nej! Helvete!
Vad gör idioten?
Jävla skit!
-Fan! -Helvete!
Fan, du hade rätt, brorsan.
Tack.
Tack, Olive. En av er fattar.
Jag sa ju att det var ett rivalgäng. De vill att vi lägger ner verksamheten.
Jag menar inte det. Varningslampan. Jag borde ha gått till mekanikern.
Så går det när du köper begagnad skit på nätet.
Tack och lov var det ingen i bilen.
-Uppenbarligen. -Branden var anlagd!
Bilar börjar inte bara brinna så där.
Det måste finnas bevis där inne.
Som glasskärvor från en Molotovcocktail. Det är vad de använder.
Ville de skicka ett budskap hade de bränt skåpbilen.
Det får större effekt.
De försökte kanske det, men saker går inte alltid enligt planen.
-Det är ändå ett budskap. -Glöm det. Det är mitt fel.
Nästa gång köper jag en garanti istället för att vara snål.
Okej.
-Jag går och lägger mig igen. -Jag med.
Min kärra. Det fanns bara en i Frankrike. En!
Vänta. Ni kan inte mena allvar!
Hur många budskap krävs det för att ni ska fatta?
Okej.
-Vad är det, Clem? -Inget.
Hon är galen.
Helt jävla otroligt. Var är Molotovcocktailen jag kastade?
Vilken soppa.
För helvete, Clem, vad gör du?
Det är som en skräckfilm. Gå in igen.
Hon har blivit galen.
-Jag måste berätta nåt. -Det är inte läge just nu.
Jag hade inte ens försäkrat bilen.
Joseph tände eld på den.
Vad menar du?
Din bil. Jag såg honom.
Sluta. Du är alltid på honom. Skar han av mitt lillfinger?
Jag skiter i det. Jag såg honom!
Du såg inget. Det är mörkt ute.
Tyvärr, men du har fel. Det är okej.
Tänk efter. Varför skulle Jo bränna min bil?
-Jag vet inte. -Precis. Du vet inte.
Jo är min bror. Han skulle aldrig göra nåt sånt.
-Tror du mig inte? -Förlåt, men det gör jag inte.
Toppen. Fantastiskt.
Helvete. Kom igen.
Fan också. Jävla skit!
Fan.
Jag såg dig tända eld på hans bil, din skit.
Jag är här borta.
Jag såg dig tända eld på hans bil, din skit.
-För att du inte gillade lacken? -Vad säger du?
Jag vet inte vad du sysslar med, men jag ska avslöja dig.
Du är galen.
Jag hade inget med det att göra. Är du sjuk?
-Jag har redan berättat för Olivier. -Vad sa du?
-Så det var du. -Nej. Vad sa han?
Inget. Den idioten trodde inte på mig. Han älskar dig för mycket.
-Varför brände du den? -Det gjorde jag inte.
-Varför eldade du upp hans bil? -Det gjorde jag inte.
Jo. Varför?
Jag skulle elda upp lastbilen! Oliviers bil var en olyckshändelse.
-Varför ville du elda upp lastbilen? -Fan. Det här är inte sant.
Jag ville skrämma er.
Varför skulle du skrämma oss?
Jag slöt ett avtal med Jaurès.
Om 48 timmar måste vi alla enas om att lämna verksamheten. Annars dör jag.
-Helvete. -Ja.
-Du är en fullständig idiot. -Nej. Jag skyddar min familj.
Du borde vara glad.
Varför?
För om vi lämnar verksamheten får du Olivier för dig själv.
Var det inte det du ville?
Då så. Låt mig göra det här.
Okej. Deal.
-Jag säger inget. -Tack.
-Men jag vill vara med. -Med på vad?
Det du gör för att skrämma dem.
Nej, Clem. Det är väldigt komplicerat. Det jag gör kräver expertis.
-Okej. -Förstått?
Ja. Men jag vill vara med.
Jag sa just nej.
Jag fattar.
-Toppen. -Toppen.
-Jag är med. -Nej, Clem.
-Joseph. -Clem.
-Annars berättar jag för alla. -Det är...ett ja.
Men jag är chef och fattar besluten. Är det förstått?
-Förstått. -Okej, bra.
-Hos dig, i morgon kl. 09.30. -Nej.
Du förstår inte. Jag är chef. Inte kl. 09.30. Kl. 09.45, okej?
-Det funkar. Kom inte för sent. -Nej, du ska inte komma för sent!
Och kalla mig chefen hädanefter.
-Jag ska kalla dig Jo-chef. -Inte dumt.
-Vi ses i morgon, Joseph. -Vi sa Jo.... Okej, gå.
Kolla att ingen kommer, Clem.
Helvete. Fan också.
Så där. Jag är klar.
Inte illa, va?
"Oroa dig inte, Béné. Din familj kommer snart och...
...gör dig sällskap." Jag fick inte plats.
Det är lite töntigt.
Nej, det räcker för att skrämma dem.
Nej, det fattas nåt.
-Vänta. Överdriv inte. -Ja, ja.
Nej! Du är galen! Vad är det med dig?
Idiot! Vad har du gjort?
Inte på min mors grav. Helvete. Idiot.
-Vad gör du? -Vänta.
Du sabbar det.
Låt mig göra det här.
Vad är det?
Det är ett litet hus.
Ingen kommer att bli rädd.
Jo, för huset...
Jag vet inte...
Jag la till en liten gaskammare på andra våningen. Därav röken.
-Är det en gaskammare? -Ja, uppenbarligen. Och den brinner bra.
I så fall, så. Bra jobbat.
Bra jobbat, vem?
-Bra jobbat, Jo-chef. -Då så. Nu går vi. Min far kommer snart.
-Mammas grav är vacker. -Hon förtjänar det.
CATHERINE: JAG TÄNKER PÅ DIG
Vem är det? Din kvinna?
Vad pratar du om?
-Jag har ingen kvinna. Det är färddatorn. -Heter färddatorn Catherine?
Du behöver inte låtsas med oss. Min dotter vore nog glad att du har träffat nån.
Varför pratar du om Béné?
Det är bara nån dåre från rehab. Hon lämnar mig inte ifred.
Fan också.
-Vilken tur. Det är ditt ex. -Ja.
Låt mig sköta det här.
Élodie, hur mår du?
-Hej, Ludmila. -Hej.
-Allt bra, Aure? -Ja. Är det nåt problem?
-Det är olagligt att sms:a medan man kör. -Ja, jag använde inte mobilen.
Så jag ljuger då?
Nej! Inte alls. Det sa jag inte.
Men det är aldrig nån på den här vägen och vi är 200 meter hemifrån.
Ja, men du befinner dig på vägen, så du får böter.
Nej, Èlo...
-Alltid samma sak med er. -Med oss? Vilka oss?
Du vet mycket väl vad jag menar.
-Jag förstår. -Ja.
Élo.
-Vad gör du? -Mitt jobb.
Den homofoben förtjänar det.
Bra spelat.
Kliv ur bilen, tack.
Clem, bete dig naturligt.
-Nej, jag ska ta i ordentligt. -Nej...
-Jo, jag... -Helvete. För fan!
Vad är det? Problem på kyrkogården?
Vad pratar du om?
Han är arg för att Élodie tog hans körkort.
-Élodie, ditt ex? -Ja.
Hon ville sätta dit mig, den dumma snuten.
-Inte mitt fel att du dumpade henne. -Jo, faktiskt.
-Idioten testade positivt för cannabis. -Vad?
Se inte så förvånade ut. Jag visste att han inte hade slutat.
-Titta på de stora kamelögonen. -Ja, det hjälper dig inte, pappa.
Kan jag inte sluta, så kan jag inte. Vad ska jag säga?
Kom, mormor.
-Och kyrkogården? -Vad är det med den?
Jag gick dit som vanligt.
Det är inget nytt.
Bra.
Helvete, det funkade inte.
Ja.
Jag sa ju att färgen inte var vattenfast.
Jag visste inte att det skulle regna.
Jag klottrar inte på mammas grav med permanent färg. Jag är inte galen.
Joseph, det är bara sten.
Jo-chef.
Det gör inget. Jag har en ny idé.
Mina barn. Han har sin lilla mössa på sig.
Se på honom, det är Ibrahim hon håller. Hon matar honom.
Det här kan vi lägga in bland bilderna.
"Hej, Joseph. Hoppas du mår bra. Vi ska bränna upp dina barn. "
Vad är det med dig?
Är du galen? Det här är mina barn.
Det är en bluff.
Vi måste ta i rejält. Du sabbade allt med färgen.
-Vem är snyggingen? -Vad?
Hej på dig, du!
Han är stilig.
Jösses!
Biffen i de där byxorna...
-Slaktarens bästa. -Vad menar du?
Få se.
Vem är den skitstöveln?
Få se biffen.
Du har rätt. Den är till och med garnerad. Det putar överallt.
Den måste marineras där inne. Det stinker nog rejält.
Den besvärade honom så han fick justera.
Självklart besvärar den honom.
Min tjej brydde sig aldrig om storleken.
Hon brukar inte lägga märke till sånt. Fan! Hon såg den. Hallå!
Dämpa dig, din idiot.
Efter trillingar är hon inte redo att ge sig in i leken än.
Vad menar du?
Hon måste vara sladdrig. Väldigt sladdrig.
Uttänjd.
-Jag fattar. -Okej.
-Men med en sån biff kan det funka. -Ska vi prata om biff hela morgonen?
-Kan vi gå? -Ett sista.
Jag går. Jag bryr mig inte.
Biff.
Familje...
...företaget
Joseph, jag knullade din fru med min stora biff.
Sluta! Rör den inte. För fan!
Clem, din idiot. Sluta tramsa. Den kostar skjortan.
Vad gör vi här?
Vi ska träffa en makeupartist.
För helvete, Clem.
Vi ska träffa en filmsminkör som specialiserar sig på sånt här.
-Han gör specialeffekter. -Ska vi göra en film?
Nej, det ska vi inte.
Du får se.
Okej, han är klar.
Toppen. Vi kommer.
Jag gör teaterföråldring. Till exempel Édith Piaf.
-För filmen? -Nej, dramadokumentären i Belgien.
För ett grovt överfall behöver jag två, två och en halv timme.
Jag måste göra ansiktet svullet med olika blåmärken.
Några sår med torkat blod.
För en film tar jag 5 000 före skatt.
Vad? Verkligen? Det är för mycket för en skitidé.
De måste tro att jag blev överfallen. Det måste vara realistiskt.
De kommer att fatta när de plåstrar om dig.
Sluta vara så knäpp.
Då så.
Vad är det för fel på dig? Är du galen?
Varför slog du mig så där, din skitstövel? Helvete! Inte ens ett blåmärke.
Vad i helvete?
Kan du sluta slå mig? Helt otroligt!
Det är inte illa.
Det gör ont, men inte illa.
Vad ska du med oskulden till? Jag spöar dig gratis.
-Jäklar. -Får jag min fot? Den är ömtålig.
-Försiktigt, den är ömtålig. -Ja. Så där.
Okej, en snabb genomgång.
Jag rusar in i panik. Du väntar i fem minuter,
sen kastar du den genom vardagsrumsfönstret.
Okej?
Var är vardagsrumsfönstret?
-Där. -Ja, okej.
-Därigenom. -Okej.
-Fem minuter. Vardagsrummet. Kasta. -Okej.
Det här måste funka, Clem. Okej? Botanikern kommer i morgon.
-Kan jag lita på dig? -Ja.
Här.
-Önska mig lycka till. -Tack.
-Nej, önska mig lycka till. -Vad?
Helvete. Okej. Tegelstenen. Fönstret. Fem minuter.
Showtime. Aj! Helvete!
Jag blev överfallen av fem killar i luvor. Fy fan.
De kom från ingenstans.
De kastade ner mig och började slå mig. De sa saker. Jag förstod inget.
De sa: "Åt helvete med Hazans.
Lägg ner verksamheten. Det är sista varningen.
Vi skickade kråkan, men ni fattade inte, fast det var tydligt!
Den brända bilen. Ska vi knulla den gamla kvinnan härnäst?"
Jag sa: "Ni är galna! Rör inte mormor."
Då sa de: "Vi är ett rivalgäng. Vi skadar vem vi vill.
När ska ni förstå att vi är ett rivalgäng?"
Vad gör du, Joseph?
Vad gör du?
Nej.
Jag blev just överfallen av fem killar...
Jaurès har berättat allt.
Vad menar du?
Om ert avtal. För att få oss att dra oss ur.
Var det inte i morgon?
Jag tittade förbi för att förbereda inför Vadims ankomst i morgon.
Det var en bra idé.
Okej, jag kan förklara allt.
Vi fattar nog.
Jag försökte skydda er.
Vi behöver inte ditt beskydd.
Du la dit kråkan.
Självklart var det han.
Du är en idiot, Joseph.
Mormor, jag svär...
Du är en skamfläck!
-Jag svär... -Sluta svära. Du är galen.
-Nu låtsas du... -Sluta!
Har ni blivit galna?
Jag trodde att familjen Hazan var en riktig mönsterfamilj.
Jag misstog mig tydligen.
-Jaurès, jag kan förklara... -Håll käften, Joseph.
Jaurès, jag ska förklara allt.
Jag är ansvarig för Pastragräset.
Min son hade en självisk plan.
Det skiter jag i, Gérard.
Okej? Ni ska fullfölja hans avtal och ge mig receptet på Pastragräs.
Varför tittar du på mig så där? Jag tänker inte ge dig nåt.
Som du vill.
Mirko.
Okej!
Jag ger dig det.
Tack, mormor.
Perfekt.
Ni får prata med min botaniker i morgon.
Och om receptet inte funkar…
...dödar jag er.
Mirko, sätt på den här förlorarfamiljen de elektroniska fotbojorna, tack.
Din fot.
Ni kan handla, bada eller besöka fnask.
Jag skiter fullständigt i det.
Men om ni försöker fly, så hittar jag er och dödar er.
Telefonen, Joseph.
Lulu, från och med nu är du min kontakt och ingen annan.
Om jag ringer och du inte svarar...
...dödar jag dig.
Okeydokey?
Shabbat shalom, som ni säger.
Kom nu, Mirko.
Helvete! Glöm tegelstenen. Det är över. De har gått.
De har gått.
Vad hände?
Inget. Min tröja fastnade i några björnbärsbuskar.
Jag är förbannad. Jäklar. Sju hundra bortkastade.
Mormor?
Var är du, mormor?
Mormor?
Vad gör du? Jag har letat överallt.
Mår du bra?
Ja, jag mår bra.
Jag är okej.
Det är...
...mycket press plötsligt.
Självklart. Jag förstår. Du är likblek.
Jag hämtar ett glas vatten. Jag kommer strax.
Det Joseph gjorde är inte okej.
Undertexter: Kristina Donnellan