Mi a rosseb ez?
Mi ez?
Úgy tűnik, gond van.
- Igen, ez... - Ez... Ez nem az enyém.
- Ami a teherautóban van, az nem az öné? - Igen. Vagyis nem...
Nem, ezek az én kismalacaim.
Évek óta mondogatom, hogy fejleszteni kellene.
Már évek óta. Ez egy paradigmaváltás.
Íme a jövő!
Kóser disznóhús.
Közvetlen kapcsolatban állok Párizs főrabbijával, megőrül érte.
Hétfő reggelre 50 darabot akar belőle.
- Ez őrület! - Uram?
Ezek a maguké vagy sem?
- Igen. - Persze.
Meglepetés volt apám számára. Teljesen elrontotta.
Habár nem az ön hibája.
Csak a munkáját végzi. Nagyon is jól.
- De... - Nem értem.
Josephnek igaza van.
Csak hát a paták génmódosítása bonyolult művelet.
- Pontosan. - Ez a jövő.
Ha van egy kis pénze, ebbe kell fektetnie.
Felejtse el a bitcoint, lejárt lemez!
Minden egységhez, rablás...
Rendben.
Mi végeztünk itt.
Ennyi.
- Jó éjszakát! - Helyes, jó éjszakát!
- Jó éjszakát, uraim! - Jó éjszakát!
Francba!
- Várj, míg elmennek! Tessék! - Ügyes voltál, Jo!
- Mi van a malacokkal? - Nem.
- Mik ezek? - Ne tőlem kérdezd!
- Aure! - Mik ezek a malacok?
- Hát, ezek... - Hagyd Aure-t! Én voltam.
Tessék?
Tízezer euróért kannabiszdugványokat vettem.
- Ez nem igaz! - Hihetetlen!
Nem tudtam, hogy Yohan disznókba rejti.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Érdemes átgondolni. A dugványok már úgyis itt vannak.
A helyzet nem reménytelen.
Ez ne lenne reménytelen?
A börtön lenne a remény?
Óvatosan, te barom, törékeny!
Miért is beszéltek?
Az enyém és Enricoé ez az üzlet. Pont.
Milyen üzlet?
Ha nem kezded termeszteni, mire elfogadják a törvényt,
már csak kolbászt és füstölt húst árulhatsz.
Két és félmillió.
Tessék?
Elszámoltam. Igazából két és félmillió.
Ha nagyi minden dugványt négyfelé oszt,
ami egy csűrben nem lehet gond,
akkor az első aratás értéke két és félmillió euró.
Remek.
Kétmillió-ötszázezer.
Na jó!
Apa, hallgass rám!
- Tessék? - Mind elismerjük, hogy te vagy a főnök.
Enricóval, igen, de a főnök te vagy.
Oké? Csak azt akarom ezzel mondani, hogy szívás lenne
nem családként csinálni.
Egyezzünk meg, osszuk meg a felelősséget!
Te felelsz a boltért.
Neked vannak elképzeléseid.
Utánajársz, mennyibe kerül, hogy ízlésed szerint átalakítsuk a boltot.
Nagyi és Aure kidolgozzák a termelés mikéntjét.
Nagyi ért a kertészkedéshez, Aure kisujjában van a menedzsment.
Olive és én pedig megszerezzük az indulótőkét.
Értitek, mit akarok?
- Mit gondolsz? - Ezt hogy érted?
Ugyan mit gondolhatok?
Nem gondolok semmit, amíg nem beszéltem Enricóval.
Hol van? Itt van?
Fenébe!
Nem szép.
Ez nem volt szép!
Gyerünk! Elég a tévézésből!
Hogy vagy? Ízlik az olíva, Enrico? Jólesett, hogy átbasztál minket?
Hogy jutott eszedbe, hogy felezel apámmal?
Mi a franc? Ez nekem nem tetszik.
Sajnálom. Kissé elszálltam.
Mellesleg a te hibád. Te mondtad, hogy rendes cigaretták, nem drogosak.
Kész roncs voltam.
Amikor hazaértem,
fel kellett másznom egy székre,
hogy végre ne forogjon a fejem felett a plafon.
- Oké, ez jogos. - És...
Tudod, mit? Felhívom apád.
- Remek. - Megmondom, félreértés volt,
és kiszálltam.
Nem, Enrico! Nem szállhatsz ki!
Apám azt hiszi, anyám küldött.
Ha kiszállsz, összeomlik.
Ez nekem sok, végeztem.
Enrico!
Ha maradsz,
kapsz két százalékot.
- Két százalékot? - Két százalékot.
Roppant kedves.
Hülyének nézel?
Nem tisztelsz. Sértegetsz.
Állj le egy pillanatra!
Ötvenezer euróról beszélünk az első évben.
Ötvenezer?
- Igen, ötvenezer. - Bizony, ötvenezer.
- Az első évben? - Igen!
Ördög és pokol, az már valami!
Tehát?
- Benne vagyok. - Szuper!
Mostantól nincs trükközés.
Tiszta lapokkal játszunk.
Még annál is tisztábbal.
- Akkor minden rendben. - Pillanat!
Áll még az alku a lemezel, igaz?
Persze.
Őrült tempóban dolgozunk rajta.
Mutatnátok egy kis ízelítőt belőle?
- Mi még... Ez tetszik. - Rajta!
Ez már megvolt.
Ez a bevezető, egy kissé... vontatott, de tessék!
Csodás a nap Constantine-ban
Sugara szemed simogatja
Mily gyönyörű e dal Csodálatos
Mily gyönyörű e dal
Csodálatos
A föld már nedves,
ezért az ajánlott vízmennyiség felét öntöm rá.
Pont mint a paradicsomnál.
- ...a szokásos liter helyett. - Nahát!
Még sohasem ültettél?
- ...öntözés... - Nem.
Majd helyezzük a cserepeket a lámpák alá
18/6 órás ciklusban.
TOMOKO NE ÜZENGESS
18 órán át fényben, hat órán át sötétben legyenek.
Felejtsd el a bestia Tomokót!
Nem szeretnék beszélni róla.
Arra gondolj, amit nem szerettél benne!
A szex jó volt vele?
Igen, csodálatos.
Én nem kérdezek nagyapáról.
Elárulom, szörnyű volt az ágyban.
Ez borzasztó. Hogy bírtad ki?
Megoldottam.
- Tényleg? Illetlen módon. - Úgy van.
Gyere ide!
Gyere ide, kicsim!
Adj egy puszit!
Nem hiszem el, hogy elmondtad.
Neked kellett volna már régen.
Rajta voltam, esküszöm.
Mit csináltál Amszterdamban?
Apámmal jártam ott üzleti ügyben.
Miféle üzlet?
Szerinted?
Húsbiznisz.
Szóval húsbiznisz?
Aure lekéste a repülőt, Ali belefutott a holland maffiába. Ezt nem vágom.
Nem is csoda, hiszen senki sem magyarázta el neked.
- Hallgatlak. - Tök egyszerű a sztori.
Apám találkozott Enrico Maciasszal.
Ha nem figyelsz, elmegyek.
A hentesboltban futottak össze.
Anekdotázgattak, Constantine-ról, a régi szép időkről...
Egyik dolog jött a másik után, apám - nagy megdöbbenésemre -
fel akart szedni egy kurvát Amszterdamban.
Dióhéjban, apám vitába keveredett egy prostival,
aki mögött a maffia állt.
Ebből elég, kifelé!
Nem, ez az igazság!
- Kifelé! - Ez igaz!
- Hidd el! - Nem.
Szeretnék továbblépni.
Én is, hidd el!
Mindig csak próbálkozom, és...
Francba, Olive az! Sajnálom, fel kell vennem.
Igen, tesó, mondjad gyorsan!
Micsoda? Mit akar?
Látni engem?
Remek. Később beszélünk. Szuper, tesó! Na csá!
Mennem kell.
Rendben, sajnálom.
Nem kell, végeztem veled.
Nem, ne reagáld így le! Ez baromság.
Én még nem végeztem veled.
- De igen, vége. - Nem.
Nincs még vége.
Ez az egész sztori egy baromság.
Esküszöm, egy napon majd nevetünk az egészen.
Jó hangosan röhögünk majd,
bizony, hidd el!
Az emberek ránk szólnak, hogy csendesebben,
mert zavarjuk őket. Hamarosan jövök.
Clém, sajnálom, nem maradhatsz. Ez a mi laborunk...
Egészségügyi okból.
- Bocsi. - Nem érzed gáznak, hogy húst árulsz?
Állatkínzás, tudod?
Ez meg ki?
Itt vagyok! Helló!
Épp jókor. Meg kell keresnem Gilbertet az árak miatt. Átveszed?
- Rendben. - Sajnálom, Gérard!
- Hogy vagy? - Jól.
Hogy ityeg, tesó?
Jó fej az apád.
- Király. - Kedves.
Figyelj! Van jó és rossz hírem is.
- Akkor kezdjük a rosszal! - Rendben.
Helyes, akkor a jó hír.
A legalizálás jól halad, szerveztem egy megbeszélést a minisztériumban.
- Remek, bravó! - Állati, nem?
Tetszik. De a rossz hír az, hogy még mindig nincs meg...
- Úgy van! A pénz. - Mi?
A pénzről van szó.
Tessék!
- Nyolc rongy, a többit hamarosan. - A pénz, igen. Vagyis mégsem.
Tartsd meg az aprót!
Ne aprózzuk el!
- Rendben. - Az egészet akarom 48 órán belül.
- Tessék? - Igen, értem.
- Az egészet. - Mindet.
- A teljes összeget, Olivier. - Vágom.
Akarsz ebédelni?
Hogy én?
Nem, te.
Én, rám gondolsz?
Igen.
Csak pont kettőnk közé néztél.
- Akarsz...? - Nem, nekem nem jó.
Nekem sem.
Akkor miért kérdezted?
Tehát hánykor?
Mondtam, hogy nekem nem jó.
Remek, nekem megfelel.
Nem értem.
Én sem.
Hát akkor viszlát később!
- Viszlát! - Helló!
- Totál pszichopata. - Az.
De szükségünk van rá, elő kell teremtenünk a pénzt.
Légy kedvesebb vele! Most elég utálatos voltál.
- Nem... nem voltam. - De igen, hidd el!
Régóta dohányzol?
Az ízületek miatt kezdtem.
Rászoktam.
Megnyugtat.
Tényleg ellazít.
Bevallom, hogy...
jólesik.
Szükségem van rá, kikészít a család.
Ja igen, mondd csak...
Nem ismersz valakit, aki...?
Valakit, aki vállal felújítást?
Át akarjuk alakítani...
Tetszik az a kis komód.
Át akarjuk...
alakítani a...
hentesboltot.
Felejtsd el a vállalkozókat!
Rohadt egy banda!
- Igazad van. - Gyilkos árat kértek a teraszért.
Végül megcsináltam magam.
Tízszer olcsóbban.
Ezt fogom én is tenni.
Azt hiszik, lúzer vagyok.
A füvesbolt...
nagyot fog ütni.
Majd néznek egy nagyot!
- Egy lepedő. - Egy lepedő.
Felmérem a holmidat, például zoknik.
Hagyjál már békén! Mindenemet elvesztettem, semmim se maradt.
- Csak magadra számíts! - Picsába!
Szerinted megkérdezhetem a nagyit? Hátha dugott pénzt a matraca alá.
Mindent befektettem, és nem vagyok süket.
- Na tessék! - Ne haragudj, nagyi!
Tényleg semmi?
- Megtakarítási számla? - Istenem, szállj már le rólunk!
Leégett, akárcsak én. Hagyj békén! Intézd el egyedül!
- Kopj le! - Nyugodj már le!
- Nyugodt vagyok. - Ne beszélj így velem!
Értem a cipőügyet, de azért lehiggadhatsz.
Ennek semmi köze ahhoz.
Eredj, beszélj vele!
Rendben.
Mi az?
Mi a baj?
- Dobtak. - Az nem lehet!
- De igen. - Sajnálom.
Nem is tudtam, hogy van barátod.
Nem pasi volt.
Aha.
Na igen.
Nem fogok hazudni, sejtettem.
Persze.
Semmi baj.
Ne aggódj!
Nagyi tudja?
- Igen? - Mármint tudja-e?
Te tudtad?
Igen, tudtam.
Te és a kis titkaid! Apának már mondtad?
Nem, még nem.
Most nem akarom elmondani neki.
Pedig ideje lenne, 2019-et írunk.
Igen, mindent a maga idejében.
Köszönöm!
Aïdával való kapcsolatom is ingatag.
- Tudom. - Mindketten megszívtuk a nőkkel.
Ez legalább megnevettet.
- Három óráig tartott! - Utolsó percben hívtál.
- Tapló vagy. - Ülj le, mindjárt itt a fickó.
- Kicsoda? - Ne aggódj!
Ő az egyetlen, aki hajlandó pénzt kölcsönözni.
Ad nekünk 20 rongyot?
Ötvenet kértem.
Ne már, haver! Mi a francért?
Már eleve hússzal tartozunk a pszichopatának.
- Aztán ott a felújítás, a berendezés... - Hogy fizetjük vissza?
Megőrültél?
Két és félmillió, cimbi.
- A fenébe is! - Bizony.
Tényleg nem ismerem?
- A szent család! - Hé!
- Youss! - Hogy ityeg a fityeg?
- Joseph, hogy vagy? - Mizújs?
Mégis kell Youss bácsi?
Nem, tesó, nincs rád szükségünk. De örülök, hogy látlak.
Ötven rongyot említettél.
- Igen, annyit. - Nem, szóba sem jöhet.
Fiúk, döntsétek már el! Az egyik igent mond, a másik nemet.
- Nem. - De igen.
Igen vagy nem?
Nem akarunk ezzel terhelni.
A lóvém nem elég jó nektek?
Szó sincs róla, csodálatos.
Csak hát te is a családhoz tartozol.
Ali és Aïda testvére vagy. Bonyolult.
Aïdával miért?
- Tessék? - A húgomat
miért hozod fel?
Mert ő is a testvéred.
Közöd van hozzá?
Nem, miért vagy dühös?
Beverjem a pofád?
- Mi? Higgadj le! - Miért beszélsz a húgomról?
- Rico! - Nem!
- Bolond vagy? - Miért lőttél rá?
Minden rendben, csak tréfa volt.
Hát ez szép volt!
Semmi baj, csak poénkodunk.
Attól kezdve, hogy együtt dolgozunk, vicceket akarok.
Disznóvicceket, szójátékokat.
Disznóvicceket, azokat nem!
- Na jó! - Semmi baj.
Sajnálom. Tiszta bolond.
Most őszintén, azt mondta,
ötvenezerre van szükséged a fűbizniszhez, igaz?
Elmondtad neki?
- Nincs más út. - De...
- Kértem öt... - Neked teljesen elmentek otthonról?
Na ebből elég!
Ekkora összegnél a következők a feltételek.
Most odaadom az ötven rongyot.
Két hónap múlva kérem vissza.
Harminc százalék kamattal.
- Az túl sok. - Igen, de legális. Kuss!
Nem, de én...
Pofa be!
Aztán minden késedelmes nap után kétezerrel több.
Az rengeteg!
Kuss!
Természetesen két hét után... Rico!
- Nem! - Nem!
- Basszus! - Fenébe!
- Mondtuk már, hogy elég! - Kuss!
Elég volt, haver!
Állj! Elmagyarázok valamit.
Ha pénzzel lógtok, nincs többé "haver".
Leszarom! Csak ne lőj már!
- Különben mi lesz? - Tessék?
Fogd a pénzed, és húzz innen az embereiddel!
- Úgy? - Igen, kifelé!
Helyes, 50 lepedő 48 óra alatt gyerekjáték lesz.
Különösen a ti hülye pofátokkal.
Ne aggódj miattunk!
Kár, hogy ki akarjátok hagyni ezt az üzletet.
Menjünk! Csak az időnket pocsékoljuk.
Gyerünk, fiúk!
Várj csak! Állj!
Mi az?
- Benne vagyunk. - Mi?
- Mi van, tesó? - Mit mondtál?
Benne vagyunk, rendben.
Na tessék!
Minden zsír!
Gondoltam...
Csak vicc volt.
Cseszd meg!
De Oliviernek megmondtam,
hogy Alit hagyjátok ki ebből.
Egy feketebárány épp elég anyámnak.
Okés.
Na és persze,
ha megpróbáltok átverni,
anyám életére... Rico!
- Rajta! - Állj!
- Elég! - Ne, hagyd!
- Állj! - Viccelek.
Anyám életére, ő aztán gyors.
Csá, baromarcúak!
- Egy kis időbe telik. - Valóban.
Esküszöm, hogy megvan.
Nincs.
- Tréfálsz? - A 20 rongy okés.
De Olivier még nem.
Clém, a barátja vagyok, nem a stricije. Szabad ember.
Az remek, mert én is.
Mit csinálsz?
Igen, apa! Hogy vagy?
- Én jól, kicsim. - Blöffölsz.
És nem is jól.
- Na ja! - Mi a helyzet?
Hogy haladnak a beadványok?
Folyamatosan érkeznek, miért?
- Hallottam... - Fejezd be!
Szerelmes vagyok.
Egy vacsorát le tudok szervezni vele.
- Oké, egy vacsora... - De ha nem akar többet,
az nem az én bajom.
Világos?
Igen.
Elég a zsarolásból!
Rendben. Mindenesetre a desszerthez
kap egy kis meglepit.
Ha érted, mire gondolok.
Egy apró licsit.
- Szopogatnivaló édesség. - Vili.
Értettem.
Ez tuti biztonságos?
Nincs más választásunk.
Különben az áramfogyasztás leleplez minket.
Gyanús tevékenység esetén máris riasztja a zsarukat.
- Tényleg? - Igen.
- Azt hiszem, kész is. Próbáld ki! - Oké.
- Eredj! - Mit csináltok?
Meghekkeljük a villanyhálózatot.
Szuper.
Gyere, nagyi, nézzük meg!
Várj csak!
Beszélnem kell veled.
Most?
Igen, most.
- Van egy kis gond Clémentine-nel. - Micsoda?
Mit akar az a pszichopata?
Vacsorázni veled.
Különben nincs biznisz.
- Némi technikai malőr. - Mi a francot műveltél, tesó?
Elrontottam.
Na jó! Tudod, mit?
Kikészít ez a nő. Nem akarok vele lenni.
Csak egy vacsora. Mi az már?
Ismerlek.
Mi az üzlet?
Egy szokásos vacsora, vagy entyempentyem is?
Nem.
Szokásos vacsora, de van benne az is, igen.
Francba! Tudod, mit? Benne vagyok.
Okés.
- Vacsorázok vele. - Oké.
- Egy kis smárolás... - Nem.
- Igen, és aztán ennyi. - Olive.
Muszáj kitartanod a legalizálásig, különben rémálom lesz.
Megőrültél?
Azt hiszed, három hónapot rápazarolok az életemből?
Sajnálom. Biztos másként is lehet.
Kurva életbe!
Viccelsz? 48 óra alatt egy ügyfél sem?
Hihetetlen! Hol voltál?
Vészhelyzet volt.
Vészhelyzet?
Ki vagy rúgva.
Várj!
Várj! Ne aggódj! Összeszedem magam.
Nem, végeztem veled.
Fizetlek, nevelem a kölyködet, vakációzni viszem!
Elég volt!
Kérem a kulcsokat!
Éjjeli műszakot vállalok.
A reptéren alszom majd, ott élek.
Add ide az átkozott kulcsokat!
Joseph üzleti megbeszélésre jön,
aztán átugrom. Tartsd a vonalat, már itt is van.
Két óráig jössz...
Tudom. Némi időbe telik, míg kipofozom magam.
Bocsánat, visszahívlak.
Kipofozod magad, hogy...?
Joseph nem mondta, hogy jövök?
Nem, dehogy.
Nos akkor...
Rendben, akkor... akár el is mehetek.
- Clémentine! - Igen?
- Ha már itt vagy... - Király! Igen.
Remélem, nem árulta el, hogy beléd szerettem.
Mi?
Mit mondtál?
Csak azt...
Nos, hát...
Komolyan, jelenleg Khabib a legjobb ketrecharcban.
- Verhetetlen a talajon. - Ebben egyetértünk.
De a lába és az ökle gyenge...
Láttad, hogy kiütötte McGregort?
Persze...
- Tényleg sokat tudsz erről. - Igen.
A harcművészet a hobbim.
Lilaöves dzsúdzsucus vagyok.
Te most viccelsz velem?
Egyáltalán nem. Ha akarod,
megmutatom. Seperc alatt padlóra küldlek.
Túl magabiztos vagy.
Persze. Szétkúrlak.
- Én kúrlak szét. - Én kúrlak meg.
- Én.
- Oké.
- Akkor? - A fenébe, nem szállsz le rólam.
Pillanat, csak leteszlek.
Rendben. Engedj el!
- Ezt nem hiszem el. - Oké.
Sajnálom.
Így szereted.
Talán.
Kérlek!
Basszus!
TAPASZTALAT
"2016. július: szakítás"
Elhagyott.
- "2016. szeptember: totális visszaesés." - Kemény volt.
SZERELMEMNEK
Aïda?
Megállapodhatunk 1300-ban?
Ezerötszáz, és áll az alku.
- Kéne egy kis segítség, nehéz. - Tárgyalok.
Ez nem elegendő.
És beszélek angolul.
Beszél angolul?
Pardon?
Ó, a francba!
Mindenhol folyik!
Szétszakadnak az izomrostjaim!
Ez nem fog működni.
Fenébe!
Megcsináltuk!
Ez a szép bolt
egy ilyen romhalmaz lett? Ezt nem hiszem el!
Elcsesztem.
Hogy tudtál egyedül ekkora disznóólat csinálni?
Embereket kell fogadnom, hogy rendbe hozzák.
De van egy kis gondom...
Tízezer.
- Mi? - Kéne tízezer.
Ja, tízezer.
Fordulj a családodhoz, mert nekem...
A családot hagyjuk! Nem mondhatom el. Még erről sem tudnak.
Meglepetésnek tartogattam.
Hát szép kis meglepetés.
Mióta Béném elment, teljesen szétestem.
Ne sírj!
Rendeződnek a dolgok.
Megszakad a szívem.
Ezt mind te szívtad?
- Igen. - Megölöd magad. Megőrültél?
Elszúrtam, segítened kell.
Segíts, kérlek!
Rendben.
Segítek.
De nem pénzt adok neked.
Aranyat adok.
Ezt hátul találtam.
A lécek mögött volt.
Anyátok szeretett festeni.
A szemében csillagok voltak.
A kezében meg szar.
Egy pillanatra megrémültem,
mert azt bátran kijelenthetjük,
- hogy ez pocsék. - Az alsó egész jó.
Depressziós lettem, amikor megláttam ezeket.
- A kék kész katasztrófa... - Elég!
Jól vagy, tesó?
Ne tesózz!
Dolgozni jöttem.
Lehetetlen.
Sajnálom.
Értem.
Ha elmondom Aïdának, örömmel hallgatja majd, mit műveltek.
Várj!
Tényleg megteszed?
Ja!
Gyere!
Üdv nálunk!
Ali, ha már itt vagy,
ismerd meg a Pastrafüvet!
Találó név.
Ludmilának énekeljük mázel tov
Jó estét, rendőrség!
Jó estét!
Csak szólok, hogy sokszor fognak találkozni a kollégákkal.
- Valóban? - Igen.
A szomszédban lesz a hivatalos céllövöldénk.
Nahát!
Ne aggódjanak, csak céltáblára lövünk!
Vagy rossz fiúkra.
- Maguk jók. - Remek.
Már megyek is, látom összeült a család.
Ünnepelünk.
- Hát, még látjuk egymást! - Igen, viszlát!
- Viszlát! Jó éjt, és köszönöm! - Jó éjt! Viszlát!
Hát... ezt jól megszívtuk!
A feliratot fordította: Várkonyi Erika Lívia