KOSHERKÖTT
-Ali, vad fan! -Broder, vi blir krossade här.
Ledsen, men om du inte hade varit sen hade vi tagit min Uber, smidigt.
Det är pappas fel som fick mig att leverera på andra sidan stan.
Han visste om mötet. Han saboterar...
Glöm pappa, Josef! Vi hinner i tid. Koppla av, okej?
Kan vi öva en gång till?
Det måste vara spontant. Du vet vad du ska säga. Lita på dig själv.
"Sweetch är tre ord..."
För fan! Du gör mig illa.
Herregud, kom igen.
Jag är osäker på kostymen.
Lita på mig, jag gör kostymer året om.
Jag lovar att du imponerar på dem.
Det är för mycket.
Är du galen?
Varför ger du mig jämt konstiga kostymer?
-Du är flott, och jag ser ut som skit. -Är du knäpp? Du har stil.
Den har pagodaxlar, inskuret slag.
-Den är anpassad för... -Ja, visst. Håll käften.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
BÉNÉDICTE HAZAN FÖDD ROZENBERG
Det har varit tufft.
Sen du försvann...
Slakteriet...
Barnen... Det är komplicerat.
Det är komplicerat.
Här.
Jag lägger den här.
Om du kunde hjälpa mig...
Ge mig ett tecken, kära.
Herr VD!
-Om det går bra. -Tack, brorsan.
-Ser bra ut. -Verkligen?
Hur ser jag ut?
-Som en människa. -En ful en?
-Nej, men byt skor. -Sablar.
Okej.
Sista gången jag bär de skitskorna.
-Här. -Tack.
Det är min utvecklare. Var är du?
Allvarligt?
-Allvarligt? -Jag är här.
Jag äventyrar min licens och du klär honom så?
Se på honom. Värre än hans bar mitzva-kostym.
Vad vet du om mode? Uberchaufför.
Den skithögen sviker mig.
-Skojar du? -Nej.
Fabiano sa att han inte kommer, att...
Efter ett halvår sviker han mig i sista minuten.
Än sen, vi bryr oss inte.
Vi bryr oss, eftersom han är teknikern.
Jag kan inte gå in utan honom, glöm det.
Till det tekniska. Jag vill inte tråka ut er...
Ursäkta, men den delen är viktig för oss.
Vi vill gärna höra din utvecklare.
Visst. Hej, allihop. Mark Zuckerberg, trevligt att träffa er.
Ursäkta mig?
Trevligt att råkas.
-Mark, vem då? -Jaha, nej.
Mark Zuckernberg.
Alla blandar ihop oss, men vi är bekanta...
Okej, sluta nu.
Jag meckade ihop appen i...
JavaScript.
Ja, jag meckade ihop appen i JavaScript för maximal fluiditet...
I JavaScript?
Inte i Python?
Python är ju standard nu.
Jag ska vara ärlig.
Jag gillar inte ormar. De skrämmer skiten ur mig.
Jag missade många semestrar eftersom jag var rädd för ormar.
Sluta.
Låt oss komma till saken.
Jag är väldigt stolt att presentera det lilla miraklet:
Sweetch.
Sweetch övertygar personen din samtalspartner att signalen förloras.
En sorts "tunneleffekt", tillgänglig när som helst på din telefon.
Inte illa, va?
Okej, här är en simulering.
"Hej, älskling. Ses vi ikväll? Jag behöver veta.
Du måste låta mig få veta. Du är så jobbig, din skitstövel."
"Ledsen, älskling, jag är lite upptagen.
Vänta lite. Jag kommer in i en tunnel."
Ordet "tunnel" aktiverar appen Sweetch.
Här är vad den andra personen hör...
Öh... Lyssna, älskling... Jag tror...
...något sådant...
Jag suger verkligen på detta men appen är fantastisk.
Tack.
-Nej. -Nej, monsieur Hazan, tack.
Tack, monsieur Hazan.
-Vi förstår tanken. -Tyvärr, vi står över.
Det var det.
Okej, jag betalar.
Ge mig det du är skyldig i slutet av veckan.
-Din pappa har levererat i 30 år. -Annars avslutar vi det.
-Hej, Waldman. -Hej.
Vet du vad klockan är?
Var har du varit?
Din syster ska inte lasta av lastbilen ensam.
Jag kan inte för reumatismen.
Det gör mig inget.
Men mig, älskling.
Du vet var jag var, pappa.
-I ett möte. -Jaså?
Därav VVS-säljarutstyrseln, va?
Ta på dina skyddsskor när du är här.
Han kom precis in, kom igen!
Hur gick det?
En katastrof.
Hej, Bubbeleh.
Hur gick det?
Varför frågar du ens? Ser du inte hans ansikte?
Självklart misslyckades han med sin "tunnel"-app.
Vill man inte prata lägger man på.
Frågade jag dig?
Nej, så sköt dina korvar.
Hur många gånger måste han misslyckas?
Han har ett fantastiskt yrke.
Varför envisas med skiten?
Kan du låta honom vara? Ser du inte att han är upprörd?
Han har varit upprörd i 35 år.
Jag skriker för att få honom ur det.
Inser du att det inte funkar?
Jag hoppas att du hittar nån smartare åt mig,
för din bror...
Att mötet var exakt ett år efter min mammas död
verkade som ett tecken.
Jag trodde att planeterna stod rätt.
Jag skulle gå vidare från butiken.
-Älskling. -Nej. Det är okej.
Oroa dig inte.
Fan!
Vad fan gör du?
Jag är verkligen ledsen.
Jag trodde Ubern var din bror, med lockarna.
-Sätt dig ner! -Förlåt.
-Sätt dig. -Förlåt.
Jag har en utfrågning och jag stinker.
Så hemskt. Ursäkta, det är mat överallt.
Sluta!
Vi berättar för min familj, nu!
Ja, vi ska berätta allt för dem.
Jag pratar med Ali.
Det har gått ett år. Varför dröjer det?
Det är komplicerat, du är hans lillasyster.
När vi träffades var du så stor. Du hoppade i knät. Nu...
Nu knullar du mig.
-Kom igen, jag menade inte så. -Va?
-Äg det. -Ja.
Poängen är att jag älskar dig.
Det var det jag menade.
Och jag kan inte sluta berätta äckliga historier för din bror.
Vadå äckliga?
Det är bara...
Jag berättar äckliga historier om brudarna jag låtsas ha knullat.
Som vad?
Sist sa jag att...
...jag hade hittat...
...tomatskinn på kondomen.
-Du är äcklig. Varför gör du så? -Vet ej.
Jag vet inte varför.
Det är än mer komplicerat att berätta att jag träffar hans lillasyster
för att han kan inte glömma det där nu.
Vill du hellre framstå som ett äckel?
-Ja. -Ja?
Ja.
Nej, jag...
-Jag kan berätta för honom. -Nej.
Jag borde berätta för honom, han är min broder.
Din bror. Fan, min kompis. Du ser hur komplicerat det är.
Och så är det dina föräldrar.
Eftersom din andra bror är i fängelse...
Vi har inte hörts på tre år. Börja med att berätta för Ali.
Om det inte gör nåt, mina nudlar är slut, så jag tar en...
Den. Den här är fin.
Doppad i lite sås...
-Utsökt. -Jaså?
Min älskade.
Med alla skor jag tar till Japan...
Säljer du alla paren till marknadspris är de värda nästan 40 000 euro.
Det blir bra för butiken.
Berätta...
Hur mycket tror du...
...det paret är värt?
En massa.
De är ovärderliga. Jag kan inte vänta med att vara med dig.
Jag är trött på min familj. Känns som om jag bär alla på mina axlar.
Hur går det med din pappa?
Han låtsas inte förstå att jag ska ge mig av, men...
Det kommer att bli okej.
Jag är säker.
Du kommer att älska Tokyo.
Jag älskar dig. Jag saknar dig.
-Jag måste sluta, kan jag ringa senare? -Okej.
-Puss. -Puss.
Aïda kan inte få en man som jag.
Var inte dum.
Ingen bryr sig om blandade par längre.
Det är inte problemet, mormor.
Hon är fantastisk, hon lyckas med allt hon gör, och jag...
Jag misslyckas med allt jag gör.
Eftersom det är bestämt så ska jag bli slaktare.
Ha tålamod, Bubbeleh. Din tid kommer.
Ser du den?
Det är Georges.
Ja.
Idioten växte neråt.
Jag provade allt, inget funkade.
Men en dag klickade det plötsligt till, han började växa uppåt.
En dag blir du den bästa.
Som Georges.
Jag ser fram emot att bli det bästa bonsaiträdet.
Ledsen att vi måste ta det nu.
Inte bästa tillfället.
Men jag ska åka, så...
Tja...
Inget "tja". Jag reser, så är det.
Vi börjar med bokföringen.
Vår balansräkning är en katastrof.
MEDICIN
Sluta, pappa. Läkaren sa att du inte är sjuk.
Pappa.
Din mamma var nog inte sjuk heller.
Hon tog aldrig ett piller.
Du såg hur det gick.
Som sagt.
I år har det varit katastrofalt, sämre än någonsin.
Det blåser över, det är bara en svacka.
Nej, det är inte det.
Inte, fröken som vet allt?
Pappa, vakna.
Sen mamma dog har det varit en katastrof.
100 procent över budgeten.
Våra tillgångar beslagtas på nolltid.
"Beslagtogs"? Överdriv inte.
Du läste väl balansräkningen?
-Skummade igenom den. Lite. -Ja.
Fortsätter det är inte butiken värd nåt om ett halvår.
Mister vi den, så även lägenheten.
-Var ska vi bo? -Vad talar du om?
Hur kan denna pärla belägen i Marais plötsligt bli värdelös?
Kan du förklara?
Ja.
Du säljer hyresavtalet...
Nej!
Jag säljer inte slaktbutiken. Aldrig.
Okej?
Det är ditt beslut. Men jag reser nästa vecka.
Åk, då. Oroa dig inte över något.
Inte bara du har lösningar.
Jag har också tänkt.
Ja.
Jag ska sälja lantstället för kontanter.
-Pappa. -Ja.
Kassaflödet är inte problemet, utan ledningen.
Hon vet verkligen allting. "Utan ledningen."
Jag har en advokat som gav mig papper att skriva på.
Butiken...
...är din.
Bara att skriva på.
Vad? Är allt mitt nu?
Från och med nu är du chef över Hazans Kött.
Du ser inte så glad ut.
Självklart är jag glad.
Men jag måste tänka lite.
På vad?
Din tunnelapp? Vad nu det är?
Tänka på vad, Joseph?
Du har rätt.
Okej, nu vill jag skåla.
Vi höjer glasen för Aures resa till Tokyo.
-Skål. -Ja.
-Och för slaktaren Joe. -Lägg av.
Att ärva ett företag är min dröm.
Du kan få det.
Bli slaktare och lev drömmen.
Vi ska ansöka om konkurs.
Jag ska bara köpa ditt kött.
Tack, snällt av dig.
Kolla in brudarna. Kolla.
Följ med, snälla.
Var min vingman.
Säg bra saker om mig.
Jag har verkligen inte lust med det.
Vad har du lust med?
Tjejen du träffade förra veckan?
Nej, hon är glömd.
Varför då?
Förra gången knullade vi och...
Hennes hund kom in, han började lukta på mitt arsle.
Ja, visst. Slickade mina kulor.
Åh, nej.
Hon blev tänd, så jag lät det hända.
Och jag blev också tänd.
En hundtunga i röven känns skönt.
-Vilken knäppgök! Gillade du det? -Ja.
Men inte djursex, så jag dumpade henne nästa dag.
Du hamnar alltid i galen skit.
Ja, jag vet inte varför.
Olive, följ med.
-Jag? -Ja.
-Kom igen. -Ska du ta upp Mélanie?
Orättvist. Hon är min sons mor, självklart tar jag upp henne ibland.
Fyra år och du är fortfarande olycklig.
-Jag är inte olycklig. -Jo, det är du.
-Ja, visst. -Det är du.
Behöver inte hjälp för att få det.
Berätta för honom om Aïda.
Inte nu, inte efter rumpberättelsen.
Han sparkar dig inte när du är nere.
-Nej. Låt mig vara. -Gör det.
Jag ska berätta för honom, men inte nu. Tack.
Uppdraget är slutfört.
Jag fick hennes nummer.
Lägg av!
Inte!
Jag lämnade mitt land
Jag lämnade mitt hus
Och jag lämnade min blå himmel
Jag lämnade mitt hus
Min familj, mitt sorgliga liv
Står mot horisonten
Gérard!
Var schysst.
Jag är gammal men inte döv.
Sluta slakta mina öron. Jag försöker sova!
Den svärmodern.
Alltid en glädjedödare.
Okej. Jag är färdig.
-Massor av killar är sämre än du. -Så bra.
-Jo. -En förlorare.
Jag har redan sagt det.
Säg inte så om dig själv.
Är det inte Clémentine Cendron? Med hatten.
-Hon är skitjobbig. -Söt.
-Vänd dig. -Hon är inte så tokig.
Jaså?
Hon pratar alltid jättenära ansiktet.
Hon är snygg.
-Andedräkten stinker. -Kanske har förändrats.
-Hej, killar! -Helvete!
-Okej. -Det var längesen.
-Ja, det var det. -Ja.
-Hur är det? -Bra.
Vad gör du då?
Jag var influencer i USA i tio år.
Toppen.
-Okej. -Ni, då?
Jag är slaktare.
Slaktare!
Du då, "Oliver"?
Jag gör mode.
Lägg av! Häftigt. Vi kan följa varandra på Insta.
-Jag använder inte det. -Va?
Det gör alla. Jag fattar inte.
Vi sysslar med konfidentiella saker.
Underjordisk stil.
Du röker braja, bara så?
Som i Kalifornien.
-Staterna. -Jag är inte orolig.
Pappa blir hälsominister och legaliserar det.
Om tre månader öppnas massor av coffeeshops i Paris.
De dyker upp överallt. Det blir en stor verksamhet.
Jag är pappas konsult.
-Men var tyst... -Clem!
Kommer! Jag måste gå.
Hej då, raringar. Leta upp mig på Insta.
Jag har @clemcendron.
Ditt namn.
Ja.
Enkelt.
Är det med legaliseringen på riktigt?
Vad menar du? Du ser väl att hon är heltokig?
Såg du tänderna? Hon är alkoholist.
-Hennes tänder är bruna. -Jag trodde henne.
-Hon är galen. -Okej.
Varför lyssna på henne? Missfoster.
-Det börjar snart igen. -Ja. Vad gör han?
-Vad heter han igen? -Limoge.
Monsieur Limoge?
Ladan är verkligen fin.
Lite rörig, men vacker. Får jag se köket igen?
Det går inte, jag måste öppna min butik.
Bara fem minuter.
Tyvärr. Kom nästa vecka. Före kl. 09.00 eller under lunchrasten.
Jag är ju här nu.
Tusan.
Är det jaktsäsong redan?
-Nej. -Jo.
-Inte? -Nej.
Jo, men diskret.
-Diskret? Inte direkt. -Jo.
-Det låter ganska mycket. -Nej.
Det är...
Fan också.
Okej, jag fattar.
Vad?
-Under lunchrasten, va? -Nej.
Du tror att jag är dum.
-Nej. -Din skurk.
-Mr Limoge, vänta. -Så fräckt.
Jävla lerduveskytte.
Inrikesminister, Lancret.
Vi kan byta från kosher till halal.
Eller hälften kosher, hälften halal.
Det kan bli stort.
Eller så är det en usel idé.
Jag vet inte vad jag ska göra med slakteriet.
Fan.
Lassaire, transportminister.
Han hatar våra Uber.
Jag kan alltid hyra ut det.
Rochain, jordbruk.
Du ska väl inte läsa alla?
-Evaux, ekologi. -Än sen.
Cendron, hälsa.
-Fan. -Vad?
-Vem? -Vad sa du?
Rochain, jordbruk.
-Än sen. -Nej, hälsoministern.
Cendron, hälsominister.
-Får jag se. -Här.
-Är det Cendron? -Är det?
Den Cendron?
Är det han?
Talade den galna bruden sanning?
De legaliserar det.
-Vi har info. -Är det ett ja?
-Helt galet! -Jag visste inte.
Vad pågår? Vill ni förklara?
Joe?
-Det trodde jag aldrig. -Gräs ska legaliseras.
Såklart. En dag.
-Och? -Du fattar inte. Inte en dag.
Cendron, hälsoministern, legaliserar den där skiten.
Genom kontroll av marknaden...
-Det är en jävla massa pengar. -...nu.
Skitstort.
Är det er genialiska idé? Att bli knarklangare?
Inte langare.
Det kommer att bli lagligt.
Fan. Jag fick en idé till butiken. Är ni klara?
Hazans Kött blir istället...
...Hazans Gräs.
Det är lysande.
Är du galen? Skulle pappa låta dig göra så?
-Vad menar du? -Pappa är ute ur bilden.
Butiken är min nu. När jag skriver på här är den min.
Han kan inget säga.
Är ni med eller inte?
Vi fyra, sälja gräs?
-Jag är med på det. -Så, där har vi en.
-Jag är med. -Grabben. Aure?
Nej, jag ska till Japan.
Självklart är jag inte med.
Glöm det, hon fattar inte.
Broder, du är ett geni. Är du med?
-Nej. -Vadå?
Aldrig. Jag är gängets arab, och den första att åka dit.
Brorsan sitter inne för det.
Jag är i registret, men jag vill.
Du gillar ju idiotiska idéer.
Jag pratar om en statligt reglerad verksamhet.
Jävla skit.
Jag är så besviken. Jag ville göra det som en familj.
Jag är här, broder.
Självklart.
Tack och lov.
Gérard.
Ursäkta mig.
Jag lärde mig kaddish. Om ni inte har nåt emot det
vill jag recitera denna gång.
Nej, tack. Jag håller det hellre inom familjen.
Eftersom Béné var som en mor för mig...
Nej. Fint av dig, men jag bad Gilbert.
Amen.
Besöker du mig i Tokyo?
Ja, så snart jag är ledig. Jag lovar.
Det betyder aldrig.
Ska du berätta för dem om henne?
Jag åker om fem dagar. Jag hinner inte.
Där behöver jag inte dölja det.
Olikt dig och Joseph.
Nej. Vi ska berätta för alla den här veckan.
-Allvarligt? -Ja.
Wow. Härligt.
Din pappa kunde ha låtit mig göra det.
Gilbert förstörde det med sitt uttal.
Ville kasta boken i hans ansikte. En skam.
Min pappa skulle aldrig låta dig göra det.
Han blir galen när du berättar om butiken.
-Jag ska inte berätta än. -Jaså?
Nej. Jag gav honom papperen förut.
Efter advokaten, när den officiellt är min berättar jag för honom, taktfullt.
-Taktfullt. -Ja.
Taktfull, det är vad han kommer att vara.
-Monsieur Hazan? -Ja.
Får jag tala med er?
Gå före. Jag kommer efter.
-Hej. -Hej.
Ursäkta att jag stör idag, men...
Varsågod, fortsätt.
Er mors gravplats är inte betald.
Hurså? Det är omöjligt.
Min pappa måste ha...
Jag får inte tag på honom, han glider undan.
Han betalade aldrig för platsen.
Så...
Jag är ledsen, men får jag inte betalt ikväll...
...måste jag flytta er mamma till fattigområdet.
Vilket område?
-Fattigområdet. -Vad är det?
Det är den gemensamma graven.
Ni ska inte göra någonting, okej?
Låt mamma ligga där hon är. Jag fixar det.
-Varför gjorde du så mot mig? -Vad?
Gravplatsen.
Fan. Berättade han? Jag bad honom att hålla tyst.
Inser du att jag fick betala så att han inte skulle gräva upp henne?
-Se så. -Gräva upp henne!
Jag betalar så jag inte är skyldig nåt.
Är du dum? Jag skiter i pengarna.
-Talar man så till sin far? -Ja, du är en jävla idiot.
-Säg inte så. -Du sabbar allt.
Du sänker butiken, betalar inte graven.
Skojar du?
Tystare. Jag har det under kontroll.
Vadå? Du har inget under kontroll.
Säg mig en sak. Kom hit.
Kom du hit för att läxa upp mig?
Är det så? Din bortskämda skitunge.
-Bortskämd? -Det är du.
Gärna. Hur då? Med det jävla slakteriet?
Håll käften!
Vill du inte vara slaktare? Se här.
Så. Då är du inte det.
Bortskämda idiot.
Undertexter: Marie Åkerlund