Den tredje dagen är nästan över.
Men mitt erbjudande gäller än.
Jag är här för att ge dig mitt svar.
Än en gång är Yemos inte med dig.
Han är död.
Staden är din, Sancus son.
Jag ber dig bara att skona mitt folks liv.
Det är inte deras fel.
Förlåt mig, Ilia. Yemos hade rätt.
Roms invånare ska inte drabbas av min vrede.
Men de som bröt mot Sancus lagar...
...kan jag inte förlåta.
Ersilia är också redo.
För bort dem.
Wiros satt också där.
Varför valde du honom?
Tala. Du får ingen mer chans.
- För att jag såg något i honom. - Vad?
Något som påminde mig om dig.
En guds orubbliga hjärta.
Oskyldig.
Fri från godhet och ondska.
Såg ni också det Ersilia pratar om?
Nej, min härskare.
Och ni? Svarar ni inte?
Sancus har bara en son.
Och du?
Sancus har bara en son.
Hörde du? Du hade fel.
Då är jag oren i Guds ögon.
Och det är rätt...
...att jag betalar för mitt misstag.
Livet kommer att ryckas ifrån dig av dem du kallade systrar.
Din kropp kommer att bli hundmat.
Men först ska du se bedragaren du valde att tjäna i mitt ställe, dö.
Först när jag är nöjd med ditt lidande...
...låter jag dig göra honom sällskap.
Vem var den där kvinnan?
Vilken kvinna?
Den som utmanade mina vakter-
-och kom till dig på Via Sacra för att ge dig den här.
Hon är ingen.
Vem är hon?
- Vem är hon? - Hon heter Laurentia.
Hon hittade mig när jag var liten och sålde mig som slav.
Var fick hon filten ifrån?
- Hur fick hon tag på den? - Jag vet inte.
- Jag har aldrig sett den förut. - Säg sanningen.
Staden är din, och jag är fastkedjad.
Jag har ingen anledning att ljuga längre.
Jag har fått order att inte släppa in någon.
Jag är Sancus prästinna.
Varför gör du så här?
För att du var rättvis mot mig.
Du försvarade mig trots att jag var din fiende.
Ersilia hade velat det här.
- Vad har de gjort med henne? - Jag vet inte.
Jag vet inte ens var de har henne.
Du kan fortfarande hjälpa henne.
Jag kan hjälpa henne.
Ersilia är som du.
Jag önskar att jag hade ditt mod.
Ändå är du här. Du vet vad som är rätt.
Om er kung faller kommer Rom att resa sig.
Jag behöver bara ett vapen.
Vill du döda Sancus son?
Hjälp mig att fly. Bara så kan Ersilia räddas.
Vad är det, Ilia?
Andas. Andas.
Vad vill du?
Silvia vill inte lämna sin sons kropp.
Ska vi föra bort henne med våld?
Silvia...
Du måste resa dig.
Du måste dricka.
Jag kan inte överge honom.
Ingen kommer att föra bort honom.
Ingen kommer att röra honom.
- Lovar du? - Jag lovar.
Hur länge har du varit utan blod?
Du vet väl vad det betyder?
Gudarna har välsignat dig med ett barn.
Jag har aldrig bett om ett barn.
Din man kanske gjorde det.
Ät, du måste vara stark.
Jag väntar på dig tills du är redo.
Sen gör jag dig till min drottning.
Jag behöver inga hedersbetygelser.
Jag vet inte längre vad jag ska göra med dem.
Säg vad du vill ha.
Jag ger dig vad som helst.
Jag vill se Wiros död.
Jag vill att han ska brinna bredvid min son på hans bål.
Var hittade du honom?
Jag bodde nära skogen-
-som utgör gränsen mellan Cures och latinarnas land.
Min man hade nyligen dött.
Barnet... Hörde du honom gråta?
Nej, han sov som om han inte hade något att frukta-
-inlindad i den där filten.
De hade övergett honom.
Hunger är en förfärlig plåga. Jag förbarmade mig om honom.
Sedan sålde du honom som slav.
Är det att förbarma sig?
Jag hade inte råd att mätta en mun till.
Hellre slav än död, tänkte jag.
Varför nu?
Varför ge honom filten nu?
För att skydda honom, nu som då.
Om sabinernas kung kommer för att fråga mig om honom-
-betyder det att jag inte hade fel.
Tre barn före mig togs till skogen.
Ingen överlevde, har man sagt.
Men bara två kroppar hittades.
Den tredje...
...kan ännu vara vid liv.
Det vet bara Sancus.
Fråga honom om det finns någon mer som jag.
Någon som jag kan kalla broder.
Vi behöver Ersilia, min härskare.
Bara till henne talar Sancus-
-och visar framtidsvisioner.
Tyst! Vi är alla utvalda av guden.
Skona Ersilia, så får du svar på dina frågor.
Jag behöver ingen av er.
Stopp!
Släpp lös honom.
Du ska inte dö i dag.
Hedra honom.
Varför dödade du honom inte?
Det var inte rätt tillfälle.
Säg mig varför.
Det finns saker du inte vet.
Saker som inte heller jag förstår.
Min son är död.
Hur kan en slav bli härskare över ett folk?
Va...?
Tänk om Wiros inte är som alla andra?
Tänk om han är Sancus son, som jag?
Vad menar du?
Kanske ville min far att jag skulle hitta honom.
Wiros är inte din bror. Wiros är ingenting!
Döda Wiros...
...och jag kommer att bli din.
Jag ska bli din drottning.
Vilket är ditt tidigaste minne?
Lera, och stanken av grisar.
Innan dess.
Det finns inget innan.
Så du minns inget?
Varför frågar du mig?
Filten som kvinnan gav dig...
- Jag trodde att jag såg fel... - Vad menar du?
Varje utvalt barn sveptes in i en sådan filt.
Samma filt som jag har...
...och som du också har.
Är du min bror, Wiros? Svara inte.
Jag vet inte om dina ord kommer från en bror eller en fiende.
Först vägrade jag att tro det.
Sedan tänkte jag att det kanske var min far som sände dig till mig.
Kanske gjorde han det för att...
...han inte ville att jag skulle vara ensam längre.
Jag måste vara säker.
Jag kan ställa dig inför samma prövning som jag.
Överlev...
...så vet jag att du är min bror.
Min bror Wiros.
Tror du att du är räddad?
Sedan jag föddes har jag inte gjort annat än att överleva.
Jag kommer att överleva detta också.
Är du säker?
Ersilia berättade om Titus-
-och jag såg hur han tittade på oss i Cures.
Han ville ha det du och jag hade.
Du är en man, men det jag har sett genom åren-
-säger mig att du är den starkaste av män.
För att rädda Rom räcker inte den starkaste av män.
Sanningen räcker inte heller.
Lyssna på mig och minns, Laurentia.
Du hittade mig i skogen-
-som utgör gränsen mellan Cures och latinarnas land.
Jag hade en filt med mig.
Tror du att en filt räcker för att hålla dig vid liv?
Jag känner till mäns svagheter såväl som kungars svagheter.
Men jag känner dig också...
...och vet vem du egentligen är.
En lögnare.
Jag är ingen, därför kan jag vara vem som helst.
Försvinn, kärring!
Jag kan vara slav eller kung.
Son till varghonan och son till Sancus.
Legitim bror till kung Titus.
Men förut var du min bror.
Vi bestämde det själva, men vi har inte samma blod.
Det var sant för mig, och för dig också.
Det räcker!
Du ljuger för dig själv.
Försvinn. Försvinn!
Även om du lyckas döda Titus finns det ingen räddning.
Varken för dig eller ditt barn.
Bara staden betyder något.
Det som kunde ha varit spelar ingen roll längre.
Du måste skynda dig.
Efter att ha gjort det du måste, spring utan att se dig om.
Om dina gudar hjälper dig kanske de inte kan fånga dig.
Min far finns här för dig.
Jag ber om att han ska erkänna dig som sin son.
Öppna.
Du kan fortfarande rädda honom.
Vem är det som talar?
Sancus tjänare eller Wiros hustru?
Minns du den kvällen...
...innan romarna kom in i våra liv?
Mina systrar och jag frågade guden på den högsta kullen i Cures.
Du sa åt mig att binda Rom till mig med blod.
Det bandet är broderligt blod.
Det flyter i dina ådror och i Wiros.
Det var budskapet från Sancus.
Om det är sant...
...ska Wiros räddas utan min hjälp.
Lyssna på mig.
Du litar inte på mig.
Jag litar inte på någon. Endast gudarna ljuger inte.
Jag är trött på alla lögner, Ersilia.
Jag vill bara ha något som är sant.
Stå emot Wiros, slåss, kung av Rom.
Stå emot, Wiros. Kämpa, kung av Rom.
Och vad håller du på med?
Vargar känner lukten av rädsla.
Du stinker av rädsla, som första gången vi sågs.
Du var min styrka, mina andetag, mitt kött, mitt blod.
Jag försökte förneka dig, fly från dig-
-och från skadan jag åsamkat dig.
Men jag kan inte förneka mig själv.
Jag är redo för döden, befrielsen från all smärta.
Stanna hos mig, broder. Jag vill inte dö ensam.
Vår smärta, liksom vår kärlek, tar aldrig slut.
Möt ditt öde, Wiros. Ensam.
Utan rädsla.
Befria honom.
Du har sett döden.
Du såg den i ögonen...
...och du överlevde.
Du är Sancus förlorade son.
Äntligen har jag hittat dig, broder.
Alla era synder är förlåtna.
Sancus är kapabel till stor vrede, men även stor barmhärtighet.
Cures och Rom ska lära känna varandra...
...och lita på varandra.
Hädanefter...
...ska min bror och jag regera över vårt folk tillsammans.
Enade, så som guden, vår fader-
-hade bett mig om från början.
Två regenter...
...sammanbundna av samma blod. Titus...
- ...och Wiros! - Länge leve kungarna!
Länge leve kungarna!
Kalla mig inte Wiros...
...broder.
Jag grundade Rom.
Så länge minnet av mig lever kommer folk att kalla mig...
- ...Romulus. - Länge leve kungarna!
Länge leve kungarna!
Text: Lars H. Andersson Iyuno