Treći dan je skoro istekao,
ali moja ponuda još važi.
I došao sam da ti odgovorim.
Opet Jem nije s tobom.
Mrtav je.
Grad je tvoj, sine Sankov.
Samo tražim od tebe da poštediš živote mojih ljudi kako si obećao.
Oni nisu ni za šta krivi.
Oprosti mi, Ilija.
Jem je bio u pravu.
Stanovnici Rima neće trpeti moj gnev.
Ali ne mogu da oprostim
onima koji su prekršili Sankove zakone.
Ersilija je takođe spremna.
Odvedite ih.
ROMUL
I Viro je sedeo tamo.
Zašto si odabrala njega?
Govori.
Nećeš imati drugu priliku.
Videla sam nešto u njemu.
Šta?
Nešto što me je podsetilo na tebe.
Nepomično božje srce,
nevino,
slobodno od dobrote i zla.
A vi? Videle ste isto što i Ersilija?
Ne, gospodaru.
A ti?
Nećeš odgovoriti?
Samo je jedan sin Sankov.
A ti?
Jedan je sin Sankov.
Čuješ?
Prevarila si se.
Onda sam nečista u božjim očima
i pravedno je
da platim za svoju grešku.
Život će ti otrgnuti one koje si zvala sestrama,
tvojim telom će nahraniti pse,
ali prvo
ćeš gledati kako uljez kog si odabrala da služi umesto mene umire.
Tek kada budem zadovoljan tvojom patnjom,
dopustiću ti da mu se pridružiš.
Ko je bila ona žena?
Koja žena?
Ona koja je izazvala moje stražare
i prišla ti na Svetom putu kako bi ti dala ovo.
Nije niko.
Ko je ona?
Ko je ona? -Zove se Laurencija.
Pronašla me je kada sam bio mali
i prodala kao roba.
Odakle joj ovo ćebe?
Odakle joj? -Ne znam!
Prvi put ga vidim!
Reci mi istinu.
Grad je tvoj,
a ja sam u lancima.
Nemam više razloga da lažem.
Naredio sam da nikoga ne puštaju.
Ja sam Sankova sveštenica.
Zašto ovo radiš?
Bila si pravedna prema meni.
Branila si me, iako smo bile neprijatelji.
Ersilija bi to htela, sigurna sam.
Šta su joj uradili?
Ne znam.
Ne znam ni gde je drže.
Još uvek joj možeš pomoći.
Ja joj mogu pomoći.
Ersilija je poput tebe.
Da sam bar hrabra kao vi.
Ipak, došla si ovamo.
Znaš šta treba da uradiš.
Ako tvoj kralj ne uspe, Rim će se uzdignuti.
Sve što mi treba je oružje.
Želiš da ubiješ Sankovog sina?
Pomozi mi da pobegnem.
Samo će tako Ersilija biti spašena.
Šta ti je, Ilija?
Diši.
Šta je?
Silvija ne želi da se odvoji od tela svog sina.
Da je odvedemo silom?
Silvija...
Moraš da ustaneš.
Moraš da piješ.
Ne mogu da ga napustim.
Niko ga neće odneti.
Niko ga neće pipnuti.
Obećavaš?
Obećavam.
Koliko dugo ne krvariš?
Znaš li šta to znači?
Bogovi su te blagoslovili detetom.
Nikada nisam molila za dete.
Možda tvoj muškarac jeste.
Jedi, moraš da ostaneš jaka.
Čekaću te dok ne budeš spremna,
a onda ćeš postati moja kraljica.
Ne trebaju mi počasti.
Ne znam više šta bih s njima.
Onda mi reci šta želiš
i daću ti bilo šta.
Virovu smrt.
Želim da gori pored mog sina na lomači.
Gde si ga pronašla?
Živela sam pored šume,
granice između Kvirinala i zemlje Latina.
Muž mi je nedavno bio umro.
To dete...
Čula si njegov plač?
Ne, gospodaru.
Spavao je kao da nema čega da se boji,
obmotan onim ćebetom.
Napustili su ga.
Glad je grozna kletva. Sažalila sam se nad njim.
A nakon toga,
prodala si ga kao roba.
Tako si se sažalila?
Nisam mogla da hranim još jedna usta.
Bolje rob nego mrtav,
tako sam mislila.
Zašto sada?
Zašto si mu sada vratila ovo ćebe?
Da ga zaštiti i sada kako ga je štitilo tada.
A ako kralj Sabinjana
dolazi da mene pita za njega,
znači da sam bila u pravu.
Tri bebe pre mene su odvedene u šumu.
Nijedna nije preživela, kažu,
ali samo su dva tela nađena.
Treće...
Moglo bi još uvek da bude živo.
Samo Sanko to može da zna.
Pitaj ga onda postoji li još neko poput mene, negde,
neko koga bih mogao da zovem
bratom.
Treba nam Ersilija, gospodaru.
Samo se njoj Sanko obraća
i pokazuje joj vizije budućnosti.
Ćuti! Sve nas je odabrao bog!
Poštedi Ersiliju
i na svoja pitanja
dobićeš odgovor.
Ne treba mi nijedna od vas.
Probudi se, kralju Rima!
Hodaj, idemo!
Stani!
Odvežite ga.
Danas nećeš umreti.
Odaj mu počast.
Zašto ga nisi ubio?
Nije bilo vreme.
Reci mi zašto.
Neke stvari ne znaš,
stvari koje ni meni nisu jasne.
Samo znam da mi je sin mrtav.
Kako ijedan rob može da zavlada nekim narodom?
Šta?
Šta ako Viro nije kao ostali?
Šta ako je Sankov sin kao ja?
Šta to govoriš?
Možda je moj otac hteo da ga pronađem.
Viro ti nije brat.
Viro nije ništa.
Ubij Vira
i biću tvoja.
Biću tvoja kraljica.
Čega se najranije sećaš?
Blata
i smrada svinja.
A pre toga?
Pre toga nema ničega.
Znači, ne sećaš se ničega?
Zašto me to pitaš?
Ćebe koje ti je ona žena dala...
Mislio sam da me oči varaju, ali...
Šta želiš da kažeš?
Sve odabrane bebe bile su umotane u takvo ćebe.
Isto takvo imam i ja,
a imaš i ti.
Jesi li ti moj brat, Viro?
Nemoj da odgovoriš.
Nikada ne bih mogao da znam jesu li tvoje reči reči brata ili neprijatelja.
Isprva nisam hteo da verujem, a onda...
Pomislio sam da mi te je možda moj otac poslao,
možda zato što...
Nije hteo da više budem sam.
Moram da se uverim.
Mogu da te dam na ispitivanje na isti način kako sam ja bio ispitan.
Preživi.
Tek tada ću znati da si mi brat.
Moj brat.
Misliš li da si spašen?
Od rođenja
samo sam preživljavao.
Preživeću i ovo.
Sigurno?
Ersilija mi je rekla za Tita
i video sam kako nas je gledao u Kvirinalu.
Hteo je ono što smo ti i ja imali.
Ti si čovek,
ali nakon svega što sam videla svih ovih godina,
vidim da si najjači od svih ljudi.
Za spas Rima
nije dovoljno biti najjači čovek,
a nije dovoljna ni istina.
Poslušaj me i upamti ovo, Laurencija.
Pronašla si me u šumi,
na granici Kvirinala i zemlje Latina.
Imao sam nešto uz sebe, ćebe.
Misliš li da je ćebe dovoljno da te održi u životu?
Poznajem ljudske slabosti
i slabosti kraljeva.
Ali i ja poznajem tebe
i znam ko si stvarno.
Lažov.
Nisam niko.
Zato mogu da postanem bilo ko.
Odlazi!
Mogu da budem rob ili kralj,
sin Vučice ili Sankov sin,
zakoniti brat kralja Tita.
Ali pre si bio moj brat.
Samo smo tako odlučili,
ali nismo iste krvi.
Za mene je to bila istina,
a i za tebe.
Dosta!
Samo lažeš sam sebe. -Odlazi!
Odlazi!
I da uspeš da ubiješ kralja Tita,
neće biti spasenja,
ni za tebe,
ni za tvoje dete.
Samo je Rim važan,
a ono što je moglo da bude više nije bitno.
Požuri.
Kad obaviš šta treba,
beži i ne osvrći se iza sebe.
Ako ti tvoji bogovi pomognu, možda te neće uhvatiti.
Moj otac je tu za tebe.
Molim se da te prepozna kao svog sina.
Otvorite.
Još uvek ga možeš spasiti.
Ko to govori?
Sankova služavka
ili Virova žena?
Sećaš li se one noći
pre nego što su Rimljani ušli u naše živote?
Sestre i ja smo postavile pitanje Bogu, tvom ocu,
na najvišem brežuljku Kvirinala.
Rekla si mi da vežem Rim za sebe krvlju.
Ta veza je bratska krv,
koja teče tvojim i Virovim venama.
To je bila Sankova poruka.
Ako je tako,
Viro će biti spašen bez moje pomoći.
Poslušaj me.
Znam da mi ne veruješ.
Nikome ne verujem.
Samo bogovi ne lažu,
a ja sam umoran od toliko laži, Ersilija.
Samo želim nešto istinito.
Odupri se, Viro.
Bori se, kralju Rima.
Odupri se, Viro.
Bori se, kralju Rima.
Odupri se, Viro.
Bori se, kralju Rima.
Šta to radiš?
Vukovi mogu da nanjuše strah,
a ti zaudaraš na strah,
kao kada sam te upoznao.
Ti si bio moja snaga,
bio si moj dah, moje meso, moja krv.
Pokušao sam da te poreknem, pobegnem od tebe,
od štete koju sam ti naneo,
ali ne mogu da poreknem sebe.
Spreman sam da umrem,
da se oslobodim sve ove boli.
Ostani sa mnom, brate.
Ne želim da umrem sam.
Naša bol, kao i naša ljubav,
nikada neće nestati.
Suoči se sa svojom sudbinom, sam,
bez straha.
Oslobodite ga.
Video si smrt,
pogledao si je u oči
i preživeo si.
Ti si izgubljeni Sankov sin.
Napokon sam te našao,
brate.
Svi su vam gresi oprošteni.
Sanko zna da bude strašno besan,
ali i neizmerno milostiv.
Kvirinal i Rim
upoznaće se,
verovaće jedan drugom međusobno.
Od sada nadalje
moj brat i ja vladaćemo zajedno našim narodima,
ujedinjeni,
kako je Bog, naš otac,
tražio od samog početka.
Dvojica vladara,
koje veže ista krv,
Tit
i Viro!
Živeli kraljevi! Živeli kraljevi! Živeli kraljevi!
Živeli kraljevi!
Ne zovi me Viro,
brate.
Ja sam osnovao Rim.
Dok god me budu pamtili,
ljudi će me zvati...
Romul.
Živeli kraljevi! Živeli kraljevi! Živeli kraljevi!
MEDIATRANSLATIONS