Den tredje dag er næsten omme...
...men mit tilbud gælder stadig.
Og jeg er kommet for at give dig mit svar.
Igen er Iemos ikke med.
Han er død.
Byen er din, søn af Sancus.
Jeg beder dig skåne mit folks liv, som du lovede. De har ingen skyld.
Tilgiv mig, Ilia. Iemos havde ret.
Roms indbyggere skal ikke mærke min vrede.
Men jeg kan ikke tilgive dem, der har brudt Sancus' love.
Ersilia er også klar.
Før dem bort.
Der har Wiros også siddet.
Hvorfor valgte du ham?
Tal. Du får ikke en chance til.
- Fordi jeg så noget i ham. - Hvad?
Noget, der mindede mig om dig.
En guds urokkelige hjerte.
Uskyldigt, frit for godhed og ondskab.
Hvad med jer? Så I også det, Ersilia taler om?
Nej, herre.
Hvad med dig? Hvorfor svarer du ikke?
Der er kun én søn af Sancus.
Og du?
Kun én søn af Sancus.
Hørte du det? Du tog fejl.
Så er jeg uren i Guds øjne -
- og det er rimeligt...
...at jeg betaler for min fejl.
Livet vil blive revet fra dig -
- af dem, du kalder søstre.
Dit lig vil blive hundeæde.
Men først skal du se den bedrager, du valgte at tjene i mit sted, dø.
Og når jeg synes, du har lidt nok, men først da -
- får du lov at slutte dig til ham.
Hvem var den kvinde?
Hvilken kvinde?
Hende, der udfordrede mine vagter -
- og henvendte sig til dig på via Sacra for at give dig det her.
Hun er ingen.
Hvem er hun?
- Hvem er hun? - Hun hedder Laurentia.
Hun fandt mig, da jeg var ung, og solgte mig som slave.
Hvor fik hun det tæppe fra?
- Hvordan fik hun det? - Det ved jeg ikke.
- Jeg har aldrig set det før. - Sig sandheden!
Byen er din, og jeg er i lænker.
Jeg har ingen grund til at lyve.
Jeg må ikke lukke nogen ind.
Jeg er en af Sancus' præstinder.
Hvorfor gør du det her?
Fordi du var retfærdig over for mig.
Du forsvarede mig, selvom jeg var din fjende.
Ersilia ville have ønsket det.
- Hvad har de gjort ved hende? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke engang, hvor de holder hende fangen.
Du kan stadig hjælpe hende.
Jeg kan hjælpe hende.
Ersilia er ligesom dig.
Gid jeg havde jeres mod.
Men du er her. Du ved, hvad der er det rette at gøre.
Hvis jeres konge falder, vil Rom rejse sig.
Jeg skal bare bruge et våben.
Vil du dræbe Sancus' søn?
Hjælp mig med at flygte, så bliver Ersilia reddet.
Hvad er der, Ilia?
Træk vejret. Træk vejret.
Hvad er der?
Silvia vil ikke forlade sin søns lig. Skal vi tvinge hende væk?
Silvia?
Du må rejse dig.
Du er nødt til at drikke.
Jeg kan ikke forlade ham.
Ingen tager ham. Ingen rører ham.
- Lover du mig det? - Det lover jeg.
Hvor længe er det siden, du har blødt?
Ved du, hvad det betyder?
Guderne har velsignet dig med et barn.
Jeg har aldrig bedt om et barn.
Det gjorde din mand måske.
Spis, du er nødt til at være stærk.
Jeg venter på dig, indtil du er klar.
Så gør jeg dig til min dronning.
Jeg behøver ingen udmærkelse.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal med dem.
Så sig mig, hvad du vil have.
Jeg vil give dig hvad som helst.
Wiros skal dø.
Han skal brændes ved siden af min søn på bålet.
Hvor fandt du ham? Tal!
Dengang boede jeg tæt på skoven -
- som udgør grænsen mellem Cures og latinernes land.
Min mand var lige død.
Hørte du barnet græde?
Nej, herre, han sov, som om han ikke havde noget at frygte -
- svøbt i det tæppe.
De havde efterladt ham.
Sult er en frygtelig forbandelse. Jeg forbarmede mig over ham.
Og bagefter solgte du ham som slave.
Er det sådan, du viser barmhjertighed?
Jeg havde ikke råd til flere munde at mætte.
Hellere slave end død, tænkte jeg.
Hvorfor nu?
Hvorfor give ham tæppet nu?
Så det kan beskytte ham nu, som det gjorde dengang -
- og hvis sabinernes konge er kommet for at spørge mig om ham -
- betyder det, at jeg ikke tog fejl.
Før mig blev tre spædbørn bragt ud i skoven.
Ingen af dem overlevede, siges det -
- men man fandt kun to lig.
Det tredje barn...
...kan stadig være i live.
Det ved kun Sancus.
Så spørg ham, om der er en anden som mig.
En mand et sted, jeg kan kalde min bror.
Vi har brug for Ersilia.
Sancus taler kun til hende -
- og åbenbarer sine visioner om fremtiden.
Stille! Vi er alle udvalgte af Gud!
Skån Ersilia, så får du svar på dine spørgsmål.
Jeg har ikke brug for nogen af jer!
Af sted. Kom.
Stop!
Løsn hans bånd.
Du skal ikke dø i dag.
Vis ham ære.
Hvorfor dræbte du ham ikke?
Det var ikke det rette tidspunkt.
Sig mig hvorfor.
Der er ting, du ikke ved.
Ting, heller ikke jeg forstår.
Min søn er død. Det er alt, hvad jeg ved.
Hvordan kan en slave blive hersker over et folk?
Hvad?
Hvad hvis Wiros ikke er som alle andre?
Hvad hvis han var søn af Sancus ligesom mig?
Hvad er det, du siger?
Måske ønskede min far, at jeg skulle finde ham.
Wiros er ikke din bror. Wiros er intet.
Dræb Wiros -
- og jeg bliver din.
Så får du din dronning.
Hvad er dit tidligste minde?
Mudder og stanken af grise.
Før det.
Der er intet før det.
Så du husker ingenting?
Hvorfor spørger du om det?
Det tæppe, som den kvinde gav dig...
Jeg troede, mine øjne bedrog mig, men...
Hvad prøver du at sige?
Hvert udvalgt spædbarn var svøbt i et tæppe som det.
Det tæppe har jeg...
...og det har du også.
Er du min bror, Wiros? Nej, svar ikke.
Jeg ville aldrig vide, om du taler som en bror eller en fjende.
Først nægtede jeg at tro det.
Men så tænkte jeg, at det måske var min far, der sendte dig til mig.
Måske gjorde han det, fordi...
...han ikke ville have, at jeg var alene mere.
Jeg må være sikker.
Jeg kan sætte dig på den samme prøve som den, jeg stod over for.
Overlev.
Først da ved jeg, at du er min bror.
Min bror Wiros.
Tror du, at du er reddet?
Siden jeg blev født, har jeg ikke gjort andet end at overleve.
Jeg vil også overleve det her.
Er du sikker?
Ersilia fortalte mig om Titus.
Jeg så, hvordan han betragtede os i Cures.
Han ville have det, du og jeg havde.
Du er en mand, men det jeg har set gennem årene -
- siger mig, at du er den stærkeste af alle.
Skal Rom reddes, er den stærkeste mand ikke nok.
Sandheden heller ikke.
Hør på mig, og husk, Laurentia:
Du fandt mig i skoven -
- der ligger på grænsen mellem Cures og latinernes land.
Jeg havde noget med. Et tæppe.
Tror du, et tæppe er nok til at holde dig i live?
Jeg kender mænds svagheder, og også kongens.
Men jeg kender dig.
Og jeg ved, hvem du virkelig er.
En løgner.
Jeg er ingen, og derfor kan jeg være hvem som helst.
Af banen, kælling!
Jeg kan være slave eller konge.
Hunulvens søn eller Sancus' søn.
Kong Titus' bror.
Men før var du min bror.
Det besluttede vi, men vi er ikke af samme blod.
Det var sandt for mig, og det var det også for dig.
Det er nok!
Du lyver for dig selv.
Gå! Gå!
Selv hvis du dræber Titus, bliver der ingen frelse.
Hverken for dig eller dit barn.
Kun byen betyder noget -
- og det, der kunne være sket, er ligegyldigt nu.
Du må skynde dig.
Når du har gjort, hvad du skal, så løb uden at se dig tilbage.
Hvis dine guder hjælper dig, fanger de dig måske ikke.
Min far er kommet efter dig.
Jeg beder til, at han anerkender dig som sin søn.
Luk op.
Du kan stadig nå at redde ham.
Hvem taler?
Sancus' tjener eller Wiros' hustru?
Kan du huske den nat -
- før romerne kom ind i vores liv?
Mine søstre og jeg spurgte guden, din far, på Cures' højeste bakke.
Du sagde jeg skulle binde Rom til mig med blod.
Det bånd er broderligt blod.
Det flyder i dine og Wiros' årer.
Det var Sancus' budskab.
Hvis det er sandt...
...bliver Wiros reddet uden min hjælp.
Hør på mig.
Du stoler ikke på mig...
Jeg stoler ikke på nogen! Kun guderne taler sandt.
Jeg er træt af alle løgnene, Ersilia.
Jeg ønsker bare noget ægte.
Gør modstand, Wiros. Kæmp, Roms konge!
Hvor troede du, du skulle hen?
Ulve kan lugte frygt.
Og du stinker af frygt, ligesom da jeg mødte dig første gang.
Du var min styrke, mit åndedræt, mit kød og blod.
Jeg forsøgte at fornægte dig, at flygte fra dig -
- og den skade, jeg har forvoldt dig.
Men jeg kan ikke fornægte mig selv.
Jeg er klar til at dø og befri mig selv fra al denne smerte.
Bliv hos mig, bror. Jeg vil ikke dø alene.
Vores smerte, og vores kærlighed, vil aldrig få ende.
Mød din skæbne alene.
Uden frygt.
Skær ham løs.
Du har mødt døden.
Du har set den i øjnene -
- og du overlevede.
Du er Sancus' fortabte søn.
Endelig har jeg fundet dig... bror.
Alle dine synder er tilgivet.
Sancus kan frembringe stor vrede, men også grænseløs nåde.
Cures og Rom vil lære hinanden at kende...
...og lære at stole på hinanden.
Fra nu af -
- vil min bror og jeg herske over vores folk sammen.
Forenede...
...som guden, vores far, havde tænkt sig fra begyndelsen.
To herskere...
...bundet af samme blod. Titus...
...og Wiros!
Længe leve kongerne! Længe leve kongerne!
Kald mig ikke Wiros...
...broder.
Jeg grundlagde Rom -
- og så længe man husker mig, skal jeg kaldes...
...Romulus!
Længe leve kongerne! Længe leve kongerne!
Tekster: Neel Rocco Iyuno