Третият ден почти изтече,
но предложението ми е още в сила.
Тук съм, за да ти дам отговора си.
Йемос отново не е с теб.
Той е мъртъв.
Градът е твой, сине на Санкус.
Моля те да пощадиш живота на моя народ, както обеща.
Той няма вина.
Прости ми, Илиа,
Йемос беше прав.
Жителите на Рим няма да пострадат от моя гняв.
Но не мога да простя на онези,
които нарушиха законите на Санкус.
Ерсилия също е готова.
Отведете ги.
Р О М У Л 2 Войната за Рим
И Вирос седеше там.
Защо избра него?
Говори,
няма да имаш втори шанс.
Защото видях нещо в него.
Какво?
Нещо, което ми напомни за теб.
Силното сърце на бог,
невинно,
свободно от добро и зло.
А ти? И ти ли видя това, за което говори Ерсилия?
Не, господарю.
А ти?
Няма ли да отговориш?
Има само един син на Санкус.
А ти?
Един син на Санкус.
Чу ли?
Сгрешила си.
Значи не съм чиста в очите на бог
и е редно
да си платя за грешката.
Животът ти ще бъде отнет от тези, които наричаше сестри.
С трупа ти ще нахранят кучетата.
Но първо
ще видиш как умира измамника, когото избра вместо мен.
Само когато съм удовлетворен от страданията ти,
ще ти позволя да се присъединиш към него.
Коя беше онази жена?
Каква жена?
Онази, която предизвика пазачите ми
и се приближи до теб на Виа Сакра, за да ти даде това.
Тя е никоя.
Коя е тя?
- Казва се Лауренция.
Намерила ме е, когато съм бил малък, и ме е продала като роб.
Откъде е взела това одеяло?
Как го е взела? - Не знам.
Не съм го виждал преди.
Кажи ми истината.
Градът е твой,
а аз съм окован във вериги.
Вече нямам причина да лъжа.
Наредено ми е да не пускам никого вътре.
Аз съм жрица на Санкус.
Защо правиш това?
Защото ти беше честна с мен,
защити ме, въпреки че бях твой враг.
Сигурна съм, че Ерсилия би искала това.
Какво са й сторили?
Не знам.
Дори не знам къде я държат.
Все още можеш да й помогнеш.
Мога да й помогна.
Ерсилия е като теб.
Иска ми се да имах твоята смелост.
Вече си тук,
знаеш какво да направиш.
Ако твоят цар падне, Рим ще се издигне.
Трябва ми само оръжие.
Ще убиеш сина на Санкус?
Помогни ми да избягам.
Само така Ерсилия ще бъде спасена.
Какво ти е, Илиа?
Дишай.
Какво има?
Силвия не иска да остави тялото на сина си.
Да я отведем ли насила?
Силвия...
Трябва да станеш.
Трябва да пиеш вода.
Не мога да го изоставя.
Никой няма да го вземе,
никой няма да го докосне.
Обещаваш ли ми?
Обещавам.
Откога не си имала кръв?
Знаеш ли какво означава това?
Боговете са те благословили с дете.
Никога не съм се молила за дете.
Може би мъжът ти се е молил.
Яж, сега ти трябват сили.
Ще те чакам, докато станеш готова,
а после ще те направя своя царица.
Нямам нужда от почести.
Вече не знам какво да правя с тях.
Кажи ми какво искаш
и ще ти дам всичко.
Смъртта на Вирос...
Искам той да изгори на клада до сина ми.
Къде го намери?
Живеех близо до гората,
която бележи границата между Курес и земите на латините.
Мъжът ми беше умрял наскоро.
Детето,
чу ли го да плаче?
Не, боже мой.
Той спеше, сякаш няма от какво да се страхува.
Беше увит с това одеяло,
бяха го изоставили.
Гладът е ужасно проклятие и ми стана жал за него.
След това
си го продала като роб.
Това ли е съжалението ти?
Не можех да си позволя да изхранвам още едно гърло.
"По-добре роб, отколкото мъртъв."
Това си помислих тогава.
Защо сега?
Защо му връщаш одеялото сега?
За да го пази сега, както тогава.
Щом царят на сабините
е дошъл да ме пита за него,
значи не съм сгрешила.
Три бебета преди мен са били отнесени в гората.
Казват, че никое от тях не е оцеляло,
но са намерили само 2 тела.
Третото...
Може да е още живо.
Само Санкус знае това.
Тогава го попитай дали някъде има някой друг като мен.
Някой, когото мога да нарека...
Брат.
Имаме нужда от Ерсилия, господарю.
Санкус говори само на нея
и й показва образи от бъдещето.
Мълчи, всички ние сме избрани от бог.
Пощади Ерсилия,
и въпросите ти
ще получат отговор.
Нямам нужда от никоя от вас.
Събуди се, царю на Рим.
Върви, хайде.
Спри!
Отвържи го.
Няма да умреш днес.
Почети го.
Защо не го уби?
Не беше време за това.
Кажи ми защо.
Има неща, които не знаеш.
Неща, които не са ясни и за мен.
Синът ми е мъртъв, знам само това.
Как може някой роб да се превърне във владетел?
Какво?
Ако Вирос не е като другите?
Ако и той е син на Санкус като мен?
Какво говориш?
Може би баща ми е искал да го намеря.
Вирос не е твой брат.
Вирос е никой.
Убий Вирос
и ще бъда твоя.
Ще бъда твоята царица.
Кой е най-ранният ти спомен?
Кал и смрад на прасета.
Преди това.
Няма нищо преди това.
Значи не помниш нищо?
Защо ме питаш?
Одеялото, което онази жена ти даде,
помислих, че очите ми ме лъжат, но...
Какво говориш?
Всяко избрано бебе е било увито в одеяло като това.
Аз имам същото одеяло.
И ти го имаш.
Ти мой брат ли си, Вирос?
Не ми отговаряй,
никога няма да знам дали думите ти са на брат, или на враг.
Отначало отказах да повярвам,
но после помислих, че баща ми те е изпратил при мен.
Може би го е направил, защото...
Вече не иска да бъда сам.
Трябва да съм сигурен.
Мога да те накарам да се сблъскаш с изпитание като моето.
Трябва да оцелееш.
Само след това ще знам, че си мой брат.
Мой брат.
Мислиш ли, че си спасен?
Откакто съм се родил,
не правя друго, освен да оцелявам.
Ще премина и през това.
Сигурен ли си?
Ерсилия ми каза за Тит
и видях как ни гледаше в Курес.
Тя искаше това, което ти и аз имахме.
Ти си мъж,
но това, което видях през годините,
ми казва, че ти си най-силният човек.
За да бъде спасен Рим,
най-силният човек не е достатъчен,
истината също не стига.
Чуй ме и запомни, Лауренция,
намерила си ме в гората,
която бележи границата между Курес и земите на латините.
Имало е нещо с мен - едно одеяло.
Мислиш ли, че едно одеяло е достатъчно, за да те запази жив?
Познавам слабите страни на мъжете,
както и тези на царете.
Но познавам и теб
и знам какъв си всъщност -
лъжец.
Аз съм никой,
затова мога да бъда всеки.
Махни се, кучко!
Мога да бъда роб или цар,
син на вълчицата и син на Санкус,
законен брат на цар Тит.
Но преди ти беше мой брат.
Ние сами го решихме,
но нямаме една кръв.
За мен това беше истина, за теб също.
Достатъчно!
Ти се самозалъгваш! - Върви си!
Махни се!
Дори да успееш да убиеш Тит,
няма да има спасение
нито за теб,
нито за детето ти.
Само Рим има значение
и това какво е можело да бъде, вече не е важно.
Трябва да побързаш.
След като направиш това, което трябва,
бягай без да поглеждаш назад.
Ако твоите богове ти помогнат, онези няма да те хванат.
Баща ми е с теб.
Моля се той да те признае за свой син.
Отвори.
Още можеш да го спасиш.
Кой говори?
Робинята на Санкус
или съпругата на Вирос?
Помниш ли онази нощ,
преди римляните да влязат в живота ни?
Сестрите ми и аз призовахме бог, твоя баща,
на най-високия хълм на Курес.
Каза ми да обвържа Рим със себе си с кръв.
Тази връзка е братската кръв,
която тече във вените ти и в тези на Вирос.
Това беше послание от Санкус.
Ако това е истина,
Вирос ще бъде спасен без моята помощ.
Чуй ме...
Знам, че не ми вярваш.
Не вярвам на никого,
само боговете не лъжат.
Уморих се от всички тези лъжи, Ерсилия.
Всичко, което искам, е истината.
Бъди силен, Вирос,
бори се, царю на Рим.
Бъди силен, Вирос,
бори се, царю на Рим.
Бъди силен, Вирос,
бори се, царю на Рим.
Какво си мислеше, че правиш?
Вълците надушват страха,
а ти вониш на страх,
както когато те видях за пръв път.
Ти беше моята сила,
ти беше моят дъх, моята плът, моята кръв.
Опитах се да се отрека от теб, да избягам от теб,
от болката, която ти причиних.
Но не мога да се отрека себе си.
Готов съм да умра,
да се освободя от всичката тази болка.
Остани с мен, братко.
Не искам да умра сам.
Нашата болка, както и нашата обич,
никога няма да свършат.
Иди да посрещнеш съдбата си сам,
без страх.
Освободи го.
Видял си смъртта,
погледнал си я в очите
и си оцелял.
Ти си изгубеният син на Санкус.
Най-после те открих...
Братко.
Всичките ти грехове са опростени,
Санкус е способен на жесток гняв,
но и на безкрайна милост.
Курес и Рим
ще се опознаят,
ще се доверят един на друг.
От сега нататък
брат ми и аз ще царуваме заедно над народите си,
обединени,
както бог - нашият баща,
поиска от мен от самото начало.
Двама владетели,
свързани с една кръв.
Тит...
И Вирос!
Да живеят царете!
Не ме наричай Вирос,
братко.
Аз основах Рим.
Докато спомените ми са живи,
хората ще ме наричат
Ромул.
Да живеят царете!
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО