Šta si to uradio?
Dopustio si da poginu.
Ti si Romul.
Trebalo je da ih ti spasiš.
ROMUL
Pomozite!
Ostavite mog sina na miru!
Šta to radite?
Molim vas, ostavite našu decu s nama!
Ovde je još jedno!
Nemojte ga odvesti!
Došao je kralj!
Dobro došli u naš dom.
Moj sin Akilije će braniti svoju porodicu i svoj grad.
Sva deca Rima su pozvana u rat.
Povešću i ono drugo.
Ne, molim vas, Kos je još dete!
Znaš li da se služiš mačem, Kose?
Kakva je korist odgajati dete da bude rob?
Kose!
Možeš da odlučuješ o našim životima, Viro,
ali ne zaboravi odakle si došao.
Ne znaš ti ništa, babo.
Niko ne zna odakle sam došao.
U borbi
svaki čovek pokazuje šta je.
Kukavice ostaju u pozadini.
Hrabri se bacaju na čelik svojih neprijatelja.
Jem...
Danas nije s nama.
Ako Jem želi da oglasi povlačenje i ostane u svojoj kolibi,
ne zaboravite da vas Viro nikada neće napustiti,
jer bogovi su od svih ljudi odabrali mene,
a sada žele da vas dovedem pred najstrašnije vojske.
Verujte u mene
i obećavam vam da ćete jednog dana vladati svim narodima,
milostivo prema poniznima,
ali pomešćete s lica zemlje ohole!
Rim! Rim! Rim!
Pokrao je so,
više mu ništa nije sveto,
insistira na borbi za ovaj grad i sve će nas odvesti u smrt.
Svi žele da se bore, Tarinkri.
Ljudi su uz Vira,
jer obećava pobedu.
Ja nemam šta da obećam.
Boginja nije ovo htela, Jeme.
Ovaj grad nije naša sudbina.
Spali ga,
uništi ga, spasi naš narod,
odvedi nas nazad u šumu.
Odande ćemo krenuti ispočetka.
Jedini nas možeš spasiti.
Dosta!
Ti si naš kralj, Jeme.
Vratio si se iz močvara mrtvih kako bi nas sve spasio,
ali ako mi ni ti ne možeš dati nadu,
onda...
Nema više smisla ostati živ.
Tako se Latini venčavaju?
Bez zlata i nakita?
Ne sviđa ti se?
Sviđa.
Ne bih ovo menjala za sve Titovo zlato.
Tit tvrdi da je Sankov sin.
Kako zna?
Svi sabinjanski kraljevi su deca božja.
On ih odabere
i on je odabrao Tita.
Kako?
Majka mu je bila sveštenica.
Rodila je četvoro dece za sedam godina.
Odmah po rođenju,
odveli bi ih u šumu.
Prvo je umrlo od gladi,
drugo više nikada nisu našli,
treće su rastrgli vukovi.
Samo je Tit preživeo.
To je bio znak da ga je Sanko odabrao.
Jesi li ga volela kao što kažeš da voliš mene?
Ne.
Samo sam mu bila posvećena.
Jesi li spavala s njim?
Ne.
Od mene je tražio samo utehu
u svojoj samoći.
I mene ćeš morati da tešiš.
Nisi sam.
Bez brata jesam.
Kada vidi kako si odbranio Rim, i on će se vratiti
i moliće te za oproštaj što ti nije verovao.
Zdravo,
ropski kraljiću.
Tražio sam sastanak i s tvojim bratom.
Zašto si došao sam?
Šta želiš, Tite?
Ne ljuti se.
Došao sam da ti ponudim spasenje.
Imate tri dana da se predate.
Bićete moji podanici,
a vaš grad će pripadati Sanku.
Ali ako se ne predate,
uništićemo Rim i nećemo poštedeti nikoga.
Kažu da misliš da si sin božji,
ali da plačeš od straha na grudima svojih sveštenica.
Ti si mrtvac.
Zarobio si Sankovu sveštenicu.
Sada se ti varaš.
Ona će biti kraljeva žena.
Smrtnik...
Ne sme ni da se približi devici posvećenoj bogu.
Znaš li da će Sankova osveta biti strašna?
Znam.
Tri dana...
Zatim ću izbrisati tvoj grad s lica zemlje.
Ako otvorimo vrata grada, Tit će poštedeti svakoga,
ali zauvek ćemo mu robovati.
Ako ih ne otvorimo, moraćemo da se borimo.
Na kralju je da odluči,
ali neću odlučiti protivno vašem mišljenju.
Ima li nade za pobedu?
Ne tražim od vas da se nadate, Mako,
nego jeste li, kao ja, sigurni u pobedu.
Ako je odgovor ne,
bolje je odmah se predati.
Znam da ćemo, boreći se uz tebe, opet pobediti.
I ja verujem u tebe, Viro. Borićemo se
i ostati slobodni.
Šta ti misliš?
Zašto tražiš moj savet, Viro?
Jedini koji te može savetovati nije u ovoj prostoriji.
Ne treba mi.
Znaš da bez Jema nisi ništa.
Tvoja moć zavisi od njega.
Slaže li se iko s njom?
Dobro.
Nemaš više pravo da budeš deo rimske vojske. Sad je odvedite.
Borićemo se
i pobediti.
Viro!
Gde je? -Šta hoćeš od njega?
Ti si za ovo kriva, veštice! -Ne krivi je.
Naredi da oslobode Iliju!
Ne mogu. Dovela je u pitanje moj autoritet pred Većem.
Oslobodi je ili ćeš zažaliti!
Sve što radim, radim i za tebe.
Ti i ja smo braća,
ne zaboravi to nikada.
Udari me.
Neću da reagujem.
Obrati se narodu sa mnom,
veruj u mene
i doneću ti pobedu.
Ali ako uradiš išta protiv ovog grada,
biću ti neprijatelj.
Ne mogu da verujem čoveku koga ne poznajem.
Sad je red na mene.
Sada znam šta treba da uradim!
Pričaj mi o mom sinu.
Nisam ga sreo.
Onaj drugi je sada jedini kralj.
Rekla si mi da je Jem moćan ratnik,
ali nema više nikakvu moć u Rimu.
Je li ti ga žao?
Možda ga je tvoje odsustvo oslabilo.
Nije dovoljno jak da živi bez majke.
Šta ćeš mi ti?
Tvoja sam.
Ti odlučuješ šta ću ti.
Ne smeš da me mrziš.
Volim brata,
ali u njegovim očima više nema hrabrosti.
Doneo si odluku.
Zašto želiš da razgovaraš sa mnom?
Želim da spasim Rim,
a znam da i ti to želiš,
ali nismo osnovali Rim kako bi nam žene i decu odvodili u lancima.
Molim bogove da nam daju sreću.
Ne želim molitve.
Sutra, pred našim narodom,
reći ćeš da smrtnik ne sme da dovodi u pitanje reči božje
i zamolićeš me za oproštaj.
Jem je u pravu.
Više ne znaš šta govoriš ni ko si.
Ne znam je li istina to što Ersilija kaže,
jesu li me bogovi odabrali da vladam ili sam i sâm božanske krvi,
ali ako sumnjaš u moje naređenje,
znam da će i drugi sumnjati,
a narod uoči borbe ne sme da se dvoumi.
Želiš da veruju da si bog, Viro?
Moraju u to da veruju, da.
Nisi bog.
Ako nisam,
ovaj grad je mrtav.
Ti odluči u šta ćeš verovati.
Koliko si im vremena dao?
Tri dana.
Predugo za tako laku odluku.
Dopusti mi da uđem u grad
i razgovaram s Jemom.
Reći ću mu za tebe.
Reći ću mu da ćeš se pobrinuti za njegov narod.
Već si se jednom prevarila.
On više ne zapoveda.
Čak i da jeste tako,
dopusti mi da ga podsetim ko je i čije je krvi
i šta još može da uradi za svoj narod.
Toliko ga voliš?
Sin mi je.
Dopustiću ti da odeš k njemu.
Otići ćeš sutra.
Okreni se.
Ponovi mi da si moja.
Tvoja sam.
Reci mi to dok me gledaš u oči.
Tvoja sam.
Ne dopusti da nas odvede u smrt. -Spasi svoj narod, Jeme.
Viro...
Uvredila sam te pred tvojim ljudima,
sumnjala sam u tebe i tvoje reči.
Zato molim za oprost
sve vas, grade,
i tebe, Jeme,
jer ti i Viro ste dar koji smo svi mi primili s neba,
jer ste i sami bogovi na zemlji.
Sumnjala sam u vas,
ali sada znam da ste samo vas dvojica zajedno snaga ovog grada.
Čin ove žene je primer svima vama.
Sumnjala je u mene, a sada se stidi,
kao što ćete se i vi stideti kada posumnjate
i setićete se njenih reči.
Ilija,
pogledaj svoj narod.
Sad uzmi svoj mač, podigni ga zajedno s mojim!
Jeme,
poslušaj Ilijine reči,
ti i ja smo jači od bogova.
Vrati se i podigni svoj mač protiv naših neprijatelja.
Ovim mačevima ostavićemo im u srcima sećanje na takav užas
da će deca njihove dece drhtati na sam spomen Rima!
Rim! Rim! Rim!
Zašto si odbio njegov čin pomirenja?
Vera da si jači od bogova neće doneti mir.
Naterao te je da održiš onaj govor?
Govorila sam zbog tebe, Jeme, a ne njega.
Govorila sam da vas pomirim, da budete jaki i ujedinjeni.
Ja poštujem bogove i volim svoj narod.
On poštuje sebe i voli moć.
Ništa nas više ne ujedinjuje.
Šta želiš da uradiš?
Vratimo se u šumu
i boginja će nam pokazati put.
U zabludi si, Jeme.
Izabrali smo svoj put kada ste osnovali Rim.
Nemamo ništa drugo.
Viro neće odustati.
Sutra će se oženiti Ersilijom. Znaš li šta to znači?
Zašto izdati ono o čemu smo sanjali?
Ilija...
Stanite!
Zašto si napustio kraljev dom?
Šta ću na prestolu kad je narod izabrao drugog kralja?
Narod bira kraljeve?
Viro ima krv robova u venama,
ali ti si moje krvi, krvi Numitora i Proke.
Makar narod to zaboravio, ti to uvek moraš da pamtiš.
Bogovi te blagoslovili, Silvija.
Drago mi je da te vidim skoro koliko i tvog sina.
Došla sam samo zato što mi je Tit to dozvolio.
Rekla sam mu da ću vas nagovoriti da se predate.
Znaš da se nikada nećemo predati.
Uskoro ćemo osvetiti tvog oca.
Još uvek govoriš o osveti?
Amulije je mrtav,
a još uvek osećam bol u sebi.
Možda si ti odustala od osvete, ali mi nećemo od slobode.
Nisi ni znao šta znači biti slobodan čovek dok nisi upoznao mog sina.
Ali sada znam.
Ovaj grad je moj koliko i njegov.
Zajedno smo ga osnovali.
Onda ga sam brani, umri s onima koji žele da umru!
To želiš?
Život?
Što se mene tiče, idi večeras.
Tit će ti dati ogrlice i minđuše,
kao tvojoj majci.
Zašto mu dopuštaš da tako razgovara s tobom?
To su puste reči, majko.
Ne ranjavaju me.
Odvešće te u smrt ako ne preduzmeš nešto.
Briga me za moj život, majko.
I briga me za moju krv
i krv Numitora i Proke.
Ovde sam jer me je boginja odabrala
i činiću šta boginja od mene bude tražila.
Šta ti je?
Koliko još do zore?
Ako se bojiš kazne bogova, samo prestani sada.
Ne kradu mi bogovi san,
nego strah da ne ostanem sam.
Nikada nećeš biti sam.
Od danas pa sve do smrti, gde god bio Viro, biće i Ersilija.
Kada sam lutao mračnim močvarama,
još živ, ali pod teretom smrtnog sna,
boginja mi je poslala vizije.
Video sam leševe muškaraca i žena kako leže na tlu Rima,
video sam Vira na zemlji
i pogledao sam ga i zaplakao.
Onda mi je prišla iz reke.
Vučica.
Rekla mi je:
"Ti si ga ubio!"
Nadao sam se da je to bilo bunilo čoveka na samrti
i nikome to nisam spominjao.
Ali danas znam da nije bilo tako.
Ako želimo da spasimo naš narod,
Viro mora da umre.
Videli ste ga?
Nismo.
Pokušala sam da ga nagovorim, ali bezuspešno.
Sreća ti i slava!
Neću napustiti svoj narod.
Dođi.
Zagrli me.
Znao sam da ćeš razumeti.
Neću dopustiti da mi narod umire kako bi sledio roba.
Ako stvarno misliš da si bog, dokaži to.
Šta radiš, Jeme?
Neću podići mač na tebe.
Onda ćeš umreti ne braneći se.
Prestani!
Ovo ne može da bude naša sudbina.
Sudbina će odlučiti koji će od nas živeti.
Prestanite!
Odlazi!
Nismo bogovi.
Ni ti ni ja.
Šta si to uradio?
Ne pušta nikoga unutra.
Reci mi ko sam.
Rekla si da znaš moju prošlost.
Sada moram da znam.
Moram da znam jesam li dostojan da budem ovde.
Pronašli smo te u šumi.
Bio si sićušan.
Gotovo kao štene.
Go i prljav.
Jeo si kao pas,
grizao si meso strvine.
Ako bi ti se neko približio,
grebao bi i grizao.
Uhvatili su te mrežom,
stavili su te u lance, na hladnoći,
tukli su te da te slome
i na kraju si bio slomljen.
Takav si odrastao,
tako poslušan,
ne gledajući nikada nikog u oči.
Preživeo si nasilje i zlostavljanje.
Bio si rob,
bez porodice
i budućnosti.
Postao si kralj.
Čovek si, najjači od svih ljudi, kažu.
Za spas Rima
nije dovoljan najjači čovek,
a ni istina nije dovoljna.
Ovo nije kraj.
Čovek je mrtav.
U nekima od vas ovo izaziva bes.
Za druge, Jemova smrt donosi samo strah i očaj.
Ima mržnje,
nepoverenja,
smrt je u našim srcima,
ali kada bismo imali orlova krila,
preleteli bismo iznad naših domova i videli
da nismo sami.
Mi smo mnoštvo,
mi smo narod.
Zato raširite krila i podignite se
i pogledajte što smo sve učinili kada smo bili ujedinjeni.
Tada ćete osetiti da ovaj grad ne pripada jednom čoveku, već svima vama.
Jem je mrtav,
ali ovo nije kraj svega.
Poslušajte me, prijatelji,
i podignite oružje!
Ne iz besa, ne iz osvete,
nego zato što smo jači od bola
i jači smo od smrti.
Jer mi smo Rim!
Odlučio sam.
Otvorite vrata.
MEDIATRANSLATIONS