Što si to učinio?
Dopustio si da poginu.
Ti si Romul.
Ti si ih trebao spasiti.
ROMUL
Pomozite!
Ostavite moga sina na miru!
Što to radite?
Molim vas, ostavite našu djecu s nama!
Ovdje je još jedno!
Nemojte ga odvesti!
Došao je kralj!
Dobro došli u naš dom.
Moj sin Akilije će braniti svoju obitelj i svoj grad.
Sva djeca Rima pozvana su u rat.
Povest ću i ono drugo.
Ne, molim vas, Kos je još dijete!
Znaš li se služiti mačem, Kos?
Kakva je korist u odgajanju djeteta da bude rob?
Kos!
Možeš odlučivati o našim životima, Viro,
ali ne zaboravi odakle si došao.
Ne znaš ti ništa, babo.
Nitko ne zna odakle sam došao.
U borbi
svaki čovjek pokazuje što je.
Kukavice ostaju u pozadini.
Hrabri se bacaju na željezo svojih neprijatelja.
Jem...
Danas nije s nama.
Ako Jem želi oglasiti povlačenje i ostati u svojoj kolibi,
ne zaboravite da vas Viro nikada neće napustiti
jer bogovi su od svih ljudi odabrali mene,
a sada žele da vas dovedem pred najstrašnije vojske.
Vjerujte u mene
i obećavam vam da ćete jednoga dana vladati svim narodima,
milostivo prema poniznima,
ali pomest ćete s lica zemlje ohole!
Rim! Rim! Rim!
Pokrao je sol,
više mu ništa nije sveto,
inzistira na borbi za ovaj grad i sve će nas odvesti u smrt.
Svi se žele boriti, Tarinkri.
Ljudi su uz Vira
jer obećava pobjedu.
Ja nemam što obećati.
Božica nije ovo htjela, Jeme.
Ovaj grad nije naša sudbina.
Spali ga,
uništi ga, spasi naš narod,
odvedi nas natrag u šumu.
Odande ćemo krenuti ispočetka.
Jedini nas možeš spasiti.
Dosta!
Ti si naš kralj, Jeme.
Vratio si se iz močvara mrtvih kako bi nas sve spasio,
ali ako mi ni ti ne možeš dati nadu,
onda...
Nema više smisla ostati na životu.
Tako se Latini vjenčaju?
Bez zlata i nakita?
Ne sviđa ti se?
Sviđa.
Ne bih ovo mijenjala za sve Titovo zlato.
Tit tvrdi da je Sankov sin.
Kako zna?
Svi su sabinski kraljevi djeca božja.
On ih odabire
i on je odabrao Tita.
Kako?
Majka mu je bila svećenica.
Rodila je četvero djece u sedam godina.
Odmah po rođenju
odveli bi ih u šumu.
Prvo je umrlo od gladi,
drugo više nikada nisu našli,
treće su rastrgali vukovi.
Samo je Tit preživio.
To je bio znak da ga je Sanko odabrao.
Jesi li ga voljela kao što kažeš da voliš mene?
Ne.
Samo sam mu bila posvećena.
Jesi li spavala s njim?
Ne.
Od mene je tražio samo utjehu
svojoj samoći.
I mene ćeš morati tješiti.
Nisi sam.
Bez brata jesam.
Kada vidi kako si obranio Rim, i on će se vratiti
i molit će te za oprost jer ti nije vjerovao.
Zdravo,
ropski kraljiću.
Tražio sam sastanak i s tvojim bratom.
Zašto si došao sam?
Što želiš, Tit?
Ne ljuti se.
Došao sam ti ponuditi spasenje.
Imate tri dana da se predate.
Bit ćete moji podanici,
a vaš grad će pripadati Sanku.
No ako se ne predate,
uništit ćemo Rim i nećemo poštedjeti nikoga.
Kažu da misliš da si sin božji,
ali da plačeš od straha na grudima svojih svećenica.
Ti si mrtvac.
Porobio si Sankovu svećenicu.
Sada se ti varaš.
Ona će biti kraljeva žena.
Smrtnik...
Ne smije se ni približiti djevici posvećenoj bogu.
Znaš li da će Sankova osveta biti strašna?
Znam.
Tri dana...
Zatim ću ti izbrisati grad s lica zemlje.
Otvorimo li vrata grada, Tit će poštedjeti svakoga,
ali zauvijek ćemo mu robovati.
Ne otvorimo li ih, morat ćemo se boriti.
Na kralju je da odluči,
ali neću odlučiti protivno vašem mišljenju.
Ima li nade za pobjedu?
Ne tražim od vas da se nadate, Mako,
nego jeste li, kao ja, sigurni u pobjedu?
Ako je odgovor "ne",
bolje je odmah se predati.
Znam da ćemo, boreći se uz tebe, opet pobijediti.
I ja vjerujem u tebe, Viro. Borit ćemo se
i ostati slobodni.
Što ti misliš?
Zašto tražiš moj savjet, Viro?
Jedini koji te može savjetovati nije u ovoj prostoriji.
Ne trebam ga.
Znaš da bez Jema nisi ništa.
Tvoja moć ovisi o njemu.
Slaže li se tko s njom?
Dobro.
Nemaš više pravo biti dio Rimske vojske. Sad je odvedite.
Borit ćemo se
i pobijediti.
Viro!
Gdje je? -Što želiš od njega?
Ti si za ovo kriva, vještice! -Ne krivi je.
Naredi da oslobode Iliju!
Ne mogu. Propitkivala je moj autoritet pred Vijećem.
Oslobodi je ili ćeš požaliti!
Sve što činim, činim i za tebe.
Ti i ja smo braća,
ne zaboravi to nikada.
Udari me.
Neću reagirati.
Obrati se narodu sa mnom,
vjeruj u mene
i donijet ću ti pobjedu.
No učiniš li što protiv ovoga grada,
bit ću ti neprijatelj.
Ne mogu vjerovati čovjeku kojega ne poznajem.
Sad je red na meni.
Sada znam što trebam učiniti!
Reci mi o mom sinu.
Nisam ga sreo.
Onaj drugi je sada jedini kralj.
Rekla si mi da je Jem moćan ratnik,
ali nema više nikakvu moć u Rimu.
Je li ti ga žao?
Možda ga je tvoja odsutnost oslabila.
Nije dovoljno jak da živi bez majke.
Što ćeš mi ti?
Tvoja sam.
Ti odlučuješ što ću ti.
Ne smiješ me mrziti.
Volim brata,
ali u njegovim očima više nema hrabrosti.
Donio si odluku.
Zašto želiš razgovarati sa mnom?
Želim spasiti Rim,
a znam da i ti to želiš,
no nismo osnovali Rim kako bi nam žene i djecu odvodili u lancima.
Molim ću bogove da nam daju sreće.
Ne želim molitve.
Sutra, pred našim narodom,
reći ćeš da smrtnik ne smije propitkivati riječi božje
i zamolit ćeš me za oprost.
Jem ima pravo.
Više ne znaš što govoriš ni tko si.
Ne znam je li istina to što Ersilija kaže,
jesu li me bogovi odabrali da vladam ili sam i sâm božanske krvi,
ali ako sumnjaš u moju zapovijed,
znam da će i drugi sumnjati,
a narod uoči borbe ne smije imati dvojbi.
Želiš da vjeruju da si bog, Viro?
Moraju u to vjerovati, da.
Nisi bog.
Ako nisam,
ovaj je grad mrtav.
Ti odluči u što ćeš vjerovati.
Koliko si im vremena dao?
Tri dana.
Predugo za tako laku odluku.
Dopusti mi da uđem u grad
i razgovaram s Jemom.
Reći ću mu za tebe.
Reći ću mu da ćeš se pobrinuti za njegov narod.
Već si se jedanput prevarila.
On više ne zapovijeda.
Čak i da jest tako,
dopusti mi da ga podsjetim tko je i čije je krvi
i što još može učiniti za svoj narod.
Toliko ga voliš?
Sin mi je.
Dopustit ću ti da odeš k njemu.
Otići ćeš sutra.
Okreni se.
Ponovi mi da si moja.
Tvoja sam.
Reci mi to dok me gledaš u oči.
Tvoja sam.
Ne dopusti da nas odvede u smrt. -Spasi svoj narod, Jeme.
Viro...
Uvrijedila sam te pred tvojim ljudima,
sumnjala sam u tebe i tvoje riječi.
Zato molim za oprost
sve vas, grade,
i tebe, Jeme,
jer ti i Viro dar ste koji smo svi mi primili s neba
jer ste i sami bogovi na zemlji.
Sumnjala sam u vas,
ali sada znam da ste samo vas dvojica zajedno snaga ovoga grada.
Čin ove žene primjer je svima vama.
Sumnjala je u mene, a sada se srami,
kao što ćete se i vi sramiti kada posumnjate
i sjetit ćete se njezinih riječi.
Ilija,
pogledaj svoj narod.
Sad uzmi svoj mač, podigni ga zajedno s mojim!
Jeme,
poslušaj Ilijine riječi,
ti i ja jači smo od bogova.
Vrati se i podigni svoj mač protiv naših neprijatelja.
Ovim mačevima ostavit ćemo im u srcima sjećanje na takav užas
da će djeca njihove djece drhtati na sam spomen Rima!
Rim! Rim! Rim!
Zašto si odbio njegov čin pomirenja?
Vjera da si jači od bogova neće donijeti mir.
Natjerao te da održiš onaj govor?
Govorila sam zbog tebe, Jeme, a ne zbog njega.
Govorila sam da vas pomirim, da budete jaki i ujedinjeni.
Ja štujem bogove i volim svoj narod.
On štuje sebe i voli moć.
Ništa nas više ne ujedinjuje.
Što želiš učiniti?
Vratimo se u šumu
i božica će nam pokazati put.
U zabludi si, Jeme.
Izabrali smo svoj put kada ste osnovali Rim.
Nemamo ništa drugo.
Viro neće odustati.
Sutra će se oženiti Ersilijom. Znaš li što to znači?
Zašto izdati ono o čemu smo sanjali?
Ilija...
Stanite!
Zašto si napustio kraljev dom?
Što ću na prijestolju kad je narod izabrao drugoga kralja?
Narod bira kraljeve?
Viro ima krv robova u venama,
ali ti si moje krvi, krvi Numitora i Proke.
Makar narod to zaboravio, ti to uvijek moraš pamtiti.
Bogovi te blagoslovili, Silvija.
Drago mi je vidjeti te gotovo koliko i tvoga sina.
Došla sam samo zato što mi je Tit to dopustio.
Rekla sam mu da ću vas nagovoriti da se predate.
Znaš da se nikada nećemo predati.
Uskoro ćemo osvetiti tvog oca.
Još govoriš o osveti?
Amulije je mrtav,
a i dalje osjećam bol u sebi posvuda.
Možda si ti odustala od osvete, ali mi nećemo od slobode.
Nisi ni znao što znači biti slobodan čovjek dok nisi upoznao moga sina.
Ali sada znam.
Ovaj je grad moj koliko i njegov.
Zajedno smo ga osnovali.
Onda ga sam brani, umri s onima koji žele umrijeti!
To želiš?
Život?
Što se mene tiče, idi večeras.
Tit će ti dati ogrlice i naušnice,
kao tvojoj majci.
Zašto mu dopuštaš da tako razgovara s tobom?
To su puste riječi, majko.
Ne ranjavaju me.
Odvest će te u smrt ne poduzmeš li nešto.
Briga me za moj život, majko.
I briga me za moju krv
i krv Numitora i Proke.
Ovdje sam jer me božica odabrala
i činit ću što božica od mene bude tražila.
Što ti je?
Koliko još do zore?
Ako se bojiš kazne bogova, samo prestani sada.
Ne kradu mi bogovi san,
nego strah da ne ostanem sam.
Nikada nećeš biti sam.
Od danas pa sve do smrti gdje god bio Viro, bit će i Ersilija.
Kada sam lutao mračnim močvarama,
još živ, ali pod teretom smrtnoga sna,
božica mi je poslala vizije.
Vidio sam trupla muškaraca i žena kako leže na tlu Rima,
vidio sam Vira na podu
i pogledao sam ga i zaplakao.
Onda mi je prišla iz rijeke.
Vučica.
Rekla mi je:
"Ti si ga ubio!"
Nadao sam se da je to bilo bunilo čovjeka na samrti
i nikomu to nisam spominjao.
Ali danas znam da nije bilo tako.
Želimo li spasiti naš narod,
Viro mora umrijeti.
Vidjeli ste ga?
Nismo.
Pokušala sam ga nagovoriti, ali bezuspješno.
Sreća ti i slava!
Neću napustiti svoj narod.
Dođi.
Zagrli me.
Znao sam da ćeš razumjeti.
Neću dopustiti da mi narod umire kako bi slijedio roba.
Ako stvarno misliš da si bog, dokaži to.
Što radiš, Jeme?
Neću podignuti mač na tebe.
Onda ćeš umrijeti ne braneći se.
Prestani!
Ovo ne može biti naša sudbina.
Sudbina će odlučiti koji će od nas živjeti.
Prestanite!
Odlazi!
Nismo bogovi.
Ni ti ni ja.
Što si to učinio?
Ne pušta nikoga unutra.
Reci mi tko sam.
Rekla si da znaš moju prošlost.
Sada moram znati.
Moram znati jesam li dostojan da budem ovdje.
Pronašli smo te u šumi.
Bio si sićušan.
Gotovo kao štene.
Gol i prljav.
Jeo si kao pas,
grizao si meso strvine.
Ako bi ti se tko približio,
grebao bi i grizao.
Uhvatili su te mrežom,
stavili su te u lance, na hladnoći,
tukli su te da te slome
i na kraju bio si slomljen.
Takav si odrastao,
tako poslušan,
ne gledajući nikada nikoga u oči.
Preživio si nasilje i zlostavljanje.
Bio si rob,
bez obitelji
i budućnosti.
Postao si kralj.
Čovjek si, najjači od svih ljudi, kažu.
Za spas Rima
nije dovoljan najjači čovjek,
a ni istina nije dovoljna.
Ovo nije kraj.
Čovjek je mrtav.
U nekima od vas ovo izaziva bijes.
Za druge Jemova smrt donosi samo strah i očaj.
Ima mržnje,
nepovjerenja,
smrt je u našim srcima,
ali kada bismo imali orlova krila,
preletjeli bismo iznad naših domova i vidjeli
da nismo sami.
Mi smo mnoštvo,
mi smo narod.
Zato raširite krila i podignite se
i pogledajte što smo sve učinili kada smo bili ujedinjeni.
Tada ćete osjetiti da ovaj grad ne pripada jednom čovjeku, već svima vama.
Jem je mrtav,
ali ovo nije kraj svega.
Poslušajte me, prijatelji,
i podignite oružje!
Ne iz bijesa, ne iz osvete,
nego zato što smo jači od boli
i jači smo od smrti.
Jer mi smo Rim!
Odlučio sam.
Otvorite vrata.
MEDIATRANSLATIONS