Snart är det gryning. Tiden är ute.
Jag sa att ni kan börja marschera.
Soldaterna väntar på er.
En gud får inte ha band till människor.
Men en kung måste det.
Yemos och Wiros ska strida med sin armé.
Ingen av Cures kungar har någonsin stridit.
Ingen kung har någonsin mött Rom.
Vad vet du om hur en kung lever? Du hade en stad och förlorade den.
Ni är rädd.
För att vinna ett krig räcker inte gudarna till.
Vi behöver en ledare.
Och jag valde dig att leda dem till Rom.
Få mig inte att ångra det.
För Titus! Sancus son!
Vi måste möta dem på fältet.
Vi har inga andra möjligheter.
Det kan gå.
- Vi är med dig, Wiros. - Jag med.
- Jag med.
De är för många.
Vi väntar på dem innanför murarna.
Vi klarar det, Yemos.
Staden kommer att blottas. Ingen kan försvara portarna.
De når inte portarna. Ni kan ge er av.
Vad är det? Broder?
Vill du attackera sabinerna måste vi befria Tarinkri och de andra.
Vem säger att de vill strida vid vår sida?
Vi är alla Rumias barn.
Denna stad tillhör även dem.
I gryningen möts Rom och Cures.
Ni stannar här i staden, i säkerhet.
När Rom har vunnit kriget återfår ni er frihet.
- Vi vill inte ha er frihet. - Vi tillhör Sancus!
Om Titus besegras är även det Sancus vilja.
- Vila nu. Det är snart över. - Vad har ni gjort med henne?
- Vad har ni gjort med min syster? - Sluta!
Sluta!
Mår du bra?
Rumia har övergett oss.
Du och Wiros vågade utmana henne.
Men hon lovade ruminalerna denna stad.
Varför skulle hon ta det ifrån oss nu?
Detta är inte det Rom som varghonan berättade om.
Det är inte en plats vi kan kalla vårt hem.
- Och var är ditt hem? - I flocken.
I dag ska jag göra min del, men inte för denna stad.
Det enda som betyder något är vårt folks överlevnad.
Du är vår ledare, Yemos.
Rädda ditt folk. Det är allt Rumia begär.
Lova att du lämnar honom åt mig.
Du behöver inte göra det här.
Den här gången tvekar jag inte.
Jag ska döda min far.
Jag svor på det inför Mars.
Det här är inte vad jag önskar dig, Ilia.
Det är jag som vill det.
- Jag måste också be dig om något. - Vad som helst.
Öppna portarna.
- Det är ett bakhåll! - De attackerar oss!
Följ mig!
Stanna inte, fortsätt framåt!
Vill du döda din dotter, Amulius?
Jag har ingen dotter längre.
Jupiter, Fader, jag bönfaller Dig, ingjut skräck i fiendens armé.
Vägled min sons hand. Låt honom återvända som segrare-
-och kasta Din vrede på Amulius-
-så att hans ögon aldrig ser solen igen.
Jupiter, Fader, jag bönfaller Dig, ingjut skräck i fiendens armé.
Vägled min sons hand. Låt honom återvända som segrare-
-och kasta Din vrede på Amulius-
-så att hans ögon aldrig ser solen igen.
Jupiter, fader, jag bönfaller Dig, ingjut skräck i fiendens armé.
Vägled min sons hand. Låt honom återvända som segrare-
-och kasta Din vrede på Amulius-
-så att hans ögon aldrig ser solen igen.
Attus!
När det är dags att strida-
-strid inte som någon som inte är rädd för döden.
Du måste frukta den som du aldrig fruktat den förut.
Strid inte för att hämnas det förflutna...
...utan för att skydda framtiden.
Servios är död!
Servios är död! Ilia dödade honom!
Servios är död!
Sabinernas general har dödats!
Gör slut på dem!
Nej! Nej!
Det här är vår chans. Staden är obevakad.
- Nej, jag kan inte återvända. - Varför inte?
Vad har du gjort, Ersilia?
Du älskar en man.
Wiros är inte bara en man.
Han fick Sancus profetia att följa hans vilja.
Bara en gud kan besegra ödet!
Min härskare, Servios är död.
Det är omöjligt.
Ska jag beordra reträtt?
Min härskare, mannarna har ingen ledare.
Ingen reträtt.
Det är vår kung!
Det kommer fler sabiner!
Guds son strider vid vår sida! Sancus övergav oss inte!
Strid för Titus och Sancus!
Stoppa dem, låt dem inte passera!
Titus är här!
Titus är här med förstärkningar!
Adieis!
Rumia valde er båda för att skydda sina barn.
Inte för att bygga altare till er ära.
Försvara dem, Yemos.
Rädda dem.
Beordra reträtt!
Vi kan inte ge upp. Wiros räknar med oss.
Yemos har beordrat reträtt!
Vi är ensamma!
Säg till alla att hålla sina positioner!
Fortsätt strida!
Strid!
Var är ditt mod? Gå tillbaka och strid!
Gör motstånd! Sluta inte!
Yemos mannar retirerar!
Wiros beordrar oss att slåss!
Sabinerna närmar sig från alla håll!
- De är för många! - Skydda kungen!
För Titus, Sancus son!
Det är över.
Reträtt! Reträtt!
Retirera mot staden!
Det är över, vi ger oss av!
Sancus son! Sancus son!
För Titus! Sancus son!
Var är du, Quintus?
Det ordnar sig, mitt allt.
Jag gjorde det, Yemos. Jag dödade min far.
Jag vet.
Om gudarna gav mig styrkan att göra det-
-kanske segern fortfarande var möjlig.
Rom har redan spillt för mycket blod på grund av min stolthet.
Du vet att jag är redo att dö för den här staden.
Jag är inte redo att låta dig göra det.
Jag har redan förlorat för mycket, Ilia.
Jag kan inte förlora dig också.
- Stanna hos mig. - Ja.
Yemos förrådde oss alla. Han övergav oss!
Herennèis har rätt.
Det är hans fel att vi förlorade.
Vi måste göra något, Wiros. Vi kan inte längre lita på honom.
Är det vad ni tror?
Flocken måste ha en enda ledare. Det är vad soldaterna vill ha.
Håller du med om det, broder?
Du är Romulus. Det har du alltid varit.
Varför beordrade du reträtten?
Jag skyddade vårt folk.
Tillsammans kunde vi ha stått emot. Vi kunde ha vunnit.
Förstår du inte?
Jag lydde bara Rumias vilja.
Du var svag.
Det finns ingen annan sanning.
Rumia har bestraffat vår stolthet och kommer att göra det igen.
Men från och med nu är vårt folks blod-
-inte längre på mina händer. Bara på dina.
Vad menar du?
Flocken måste ha en enda ledare.
Det här är vad du vill.
Det här är vad våra soldater vill.
Då får det bli så.
Broder!
Det är det enda rätta. Det finns inget annat sätt.
Du stannade.
Min plats är i Rom, vid din sida.
Gjorde de er illa?
Vår renhet kränktes inte. Ingen romare vågade röra oss.
Varför kom inte Ersilia tillbaka?
Hennes hjärta förgiftades av romarna.
Hon föredrog att stanna hos deras kung.
- Yemos? - Wiros.
Känner hon något för honom?
Älskar hon honom?
Vet du vad det innebär att älska en man?
Se på mig!
Nej, det vet du inte. Gå.
Gå härifrån, allihop!
I dag räckte inte min styrka till.
Kanske hade du fel, och min bror rätt.
Jag förrådde Rumia och nu får vi alla betala för det.
Jag valde att tro på dig.
Du måste också göra det.
Men jag är ingen gud, Ersilia.
Vad gör du?
Vi kan inte gå tillbaka.
Varken du eller jag.
Rumia kan inte bestämma vem du är.
Inte din bror heller.
Gift dig med mig-
-och jag kommer alltid att vara förenad med dig.
I ära eller gudarnas hämnd, det spelar ingen roll.
Jag har bara dig.
Detsamma.
Rom är inte en stad av slavar.
Vi ska ge varje man ett vapen.
Alla kommer att strida, även barnen.
Vi ska försvara vår frihet med våra liv.
Och vi ska segra.
Romarna har dragit sig tillbaka och barrikaderat sig i staden.
Kung Titus beordrar dig att ansluta dig till honom.
Min härskare, de kommer.
Text: Lars H. Andersson Iyuno