Det er snart daggry. Vi har ikke mer tid.
Jeg sa at dere kunne begynne å marsjere.
Soldatene venter på deg.
En gud kan ikke ha bånd til mennesker.
Men det må en konge. Yemos og Wiros vil kjempe med hæren sin.
Ingen konge av Cures har noensinne gått i kamp.
Ingen konge har noensinne vært i krig mot Roma.
Hva vet du om hvordan en konge lever? Du hadde en by, men mistet den.
Du er redd.
For å vinne en krig er ikke gudene nok.
Vi trenger en leder.
Og jeg valgte deg til å lede dem til Roma.
Ikke få meg til å angre på det.
For Titus! Sønn av Sancus!
Vi må møte dem på åpen mark.
Vi har ingen andre muligheter.
Det kan fungere.
- Vi er med deg, Wiros. - Jeg også.
- Jeg også.
De er for mange. Vi venter på dem innenfor veggene, lar dem nærme seg.
Vi klarer det, Yemos.
Byen vil være eksponert, ingen forsvarer portene.
De når ikke portene. Dere kan gå.
Hva er galt? Bror.
Hvis dere vil angripe sabinerne, må vi befri Tarinkri og de andre.
Hvem sier at de vil kjempe med oss?
Vi er alle Ruminas barn.
Og denne byen tilhører dem også.
Når dagen gryr, vil Roma og Cures møtes.
Dere vil bli her i byen, trygge.
Og når Roma har vunnet krigen, får dere friheten deres.
- Vi vil ikke ha friheten deres. - Vi tilhører Sancus.
Hvis Titus beseires, er det også Sancus' vilje.
- Hvil, det er snart over. - Hva har du gjort med henne?
- Hva har du gjort med søsteren min? - Stopp!
Stopp.
Går det bra med deg?
Rumina har forlatt oss.
Du og Wiros våget å utfordre henne.
Men hun lovet denne byen til ruminalerne.
Hvorfor skal hun ta den fra oss nå?
Dette er ikke det Roma hunnulven fortalte oss om.
Det er ikke et sted vi kan kalle hjem.
- Og hvor er ditt hjem? - Flokken.
I dag vil jeg gjøre min del, men ikke for denne byen.
Det eneste som betyr noe, er at vårt folk overlever.
Du er vår leder, Yemos.
Redd folket ditt. Det er alt Rumina ber om.
Lov at du overlater ham til meg.
Du trenger ikke å gjøre dette.
Jeg skal ikke nøle denne gangen.
Jeg skal drepe faren min.
Jeg sverget foran Mars.
Det er ikke dette jeg ønsker for deg, Ilia.
Det er jeg som ønsker det.
- Jeg må også spørre deg om noe. - Hva som helst.
Åpne portene.
- Det er et bakholdsangrep! - De angriper oss!
Følg meg!
Ikke stopp, fortsett fremover!
Vil du drepe datteren din, Amulius?
Jeg har ikke lenger en datter.
Jupiter, fader, jeg ber deg, vekk frykt i fiendens hær.
Led min sønns hånd, la ham komme seirende tilbake-
-og la din vrede ramme Amulius, så øynene hans aldri ser sollys igjen.
Jupiter, fader, jeg ber deg, vekk frykt i fiendens hær.
Led min sønns hånd, la ham komme seirende tilbake-
-og la din vrede ramme Amulius...
...så øynene hans aldri ser sollys igjen.
Jupiter, fader, jeg ber deg, vekk frykt i fiendens hær.
Led min sønns hånd, la ham komme seirende tilbake-
-og la din vrede ramme Amulius-
-så øynene hans aldri ser sollys igjen.
Attus...
Når tiden er inne for å kjempe-
-ikke kjemp som en som ikke frykter døden.
Du må frykte den som du aldri har fryktet den før.
Ikke kjemp for å hevne fortiden, kjemp for å beskytte fremtiden.
Servios er død!
Servios er død! Ilia drepte ham!
Servios er død!
Sabinernes general er drept!
Drep dem!
Nei! Nei!
Dette er muligheten vår. Byen er ubevoktet.
- Nei, jeg kan ikke dra tilbake. - Hvorfor ikke?
Hva har du gjort, Ersilia?
Du elsker en mann.
Wiros er ikke bare en mann.
Han fikk profetien om Sancus til å gjøre som han ville.
Bare en gud kan beseire skjebnen.
- Min herre, Servios er død. - Det er ikke mulig.
Skal jeg beordre retrett?
Min herre, mennene har ingen leder.
Ingen retrett.
Det er kongen vår!
Flere sabinere kommer!
Guds sønn kjemper ved vår side! Sancus har ikke forlatt oss!
Kjemp! For Titus! For Sancus!
Stopp dem, ikke la dem passere!
Titus er her!
Titus er her! Sabinere!
Titus er her, han har med forsterkninger!
Adieis!
Rumina valgte dere begge, for å beskytte barna sine.
Ikke for å bygge altre for stoltheten deres.
Forsvar dem, Yemos.
Redd dem.
Gi ordre om retrett!
Vi kan ikke gi opp. Wiros regner med oss!
Yemos har gitt ordre om retrett!
Vi er alene!
Be alle om å holde posisjonene!
Fortsett å kjempe!
Kjemp!
Hvor er motet ditt? Gå tilbake og kjemp!
Gjør motstand! Ikke stopp!
Yemos' menn trekker seg tilbake!
Wiros beordrer oss til å kjempe!
Sabinerne omringer oss! De er på oss!
Det er for mange av dem!
Beskytt kongen!
For Titus, sønn av Sancus!
Det er over.
Retrett! Retrett!
Tilbake mot byen!
Det er over, kom igjen!
Sønn av Sancus!
For Titus! Sønn av Sancus!
Quintus! Hvor er du, Quintus?
Det ordner seg.
Jeg gjorde det, Yemos. Jeg drepte faren min.
Jeg vet det.
Hvis gudene ga meg styrken til å gjøre det-
-var kanskje seier fortsatt mulig.
Roma har allerede utgytt for mye blod på grunn av min stolthet.
Du vet at jeg er klar til å dø for denne byen.
Men jeg er ikke klar til å la deg gjøre det.
Jeg har allerede mistet for mye, Ilia.
Jeg kan ikke miste deg også.
- Bli hos meg. - Ja.
Yemos forrådte oss alle, han forlot oss.
Herennèleis har rett.
Det er hans feil at vi tapte.
Du må gjøre noe, Wiros. Vi kan ikke stole på ham lenger.
Er det det du tror?
Flokken må ha én leder, det er det soldatene vil ha.
Tror du også det, bror?
Du er Romulus, det har du alltid vært.
Hvorfor ga du ordre om retrett?
Jeg beskyttet folket vårt.
Sammen kunne vi ha gjort motstand, vi kunne ha vunnet!
Forstår du ikke? Jeg adlød bare Ruminas vilje.
Du var svak.
Det finnes ingen annen sannhet.
Rumina har straffet oss for vår stolthet, og hun vil gjøre det igjen.
Men fra nå av vil ikke vårt folks blod-
-lenger være på mine hender, bare dine.
Hva er det du sier?
Flokken må ha én leder.
Det er dette du vil, det er dette soldatene våre vil.
Sånn får det bli.
Bror.
Det er det rette å gjøre, det er ingen annen måte.
Du ble.
Min plass er i Roma, ved din side.
Skadet de dere?
Vår renhet ble ikke krenket, ingen romer våget å røre oss.
Hvorfor kom ikke Ersilia tilbake?
Hjertet hennes ble forgiftet av romerne.
Hun foretrakk å bli hos kongen deres.
- Yemos? - Wiros.
Har hun følelser for ham?
Elsker hun ham?
Vet du hva det betyr å elske en mann?
Se på meg!
Nei, du vet det ikke. Gå.
Alle sammen, gå!
I dag var ikke styrken min nok.
Kanskje du tok feil, og broren min har rett.
Jeg forrådte Rumina, og nå må vi alle ta konsekvensene.
Jeg valgte å tro på deg.
Det må du også gjøre.
Men jeg er ingen gud, Ersilia.
Hva gjør du?
Vi kan ikke dra tilbake.
Verken du eller jeg.
Rumina kan ikke bestemme hvem du er. Ikke broren din heller.
Gift deg med meg-
.-så blir jeg forent med deg for alltid-
-i ære eller hevn fra gudene, det spiller ingen rolle.
Jeg har bare deg.
Jeg også.
Roma er ikke en by av slaver.
Vi vil gi et våpen til hver mann,
Alle skal kjempe, selv barna.
Vi skal forsvare vår frihet med våre liv-
-og vi skal vinne.
Romerne har trukket seg tilbake, de er barrikadert i byen.
Kong Titus beordrer deg til å slutte deg til ham.
Min herre, de kommer.
Tekst: Kay Morten Magelie Iyuno