Hamarosan hajnalodik, uram. Nincs több időnk.
Mondtam, hogy indulhattok.
A katonák rád várnak.
Egyetlen isten sem kötődhet a halandókhoz.
De egy királynak muszáj.
Yemos és Wiros együtt harcol majd a seregükkel.
Cures egyetlen királya sem harcolt még soha.
Egy király sem került még szembe Rómával soha.
Mit tudsz te arról, hogyan él egy király?
Volt egy városod, de elvesztetted.
Rettegsz.
Ahhoz, hogy megnyerjünk egy háborút, az isteneknél több kell.
Vezetőre is szükségünk van.
És én téged jelöltelek ki arra, hogy Róma ellen vezesd őket.
Ne kelljen megbánnom.
Titusért, Sancus fiáért!
ROMULUS 2. ÉVAD 6. RÉSZ
Nyílt terepen kell megküzdenünk velük.
Nincs más lehetőség.
Beválhat.
Veled vagyunk, Wiros.
- Én is. - Én is.
Én is.
Túlerőben vannak.
Majd a falak mögött várunk rájuk.
Sikerülni fog, Yemos.
A város védtelen lesz. Nem lesz, aki a kaput védje.
Nem jutnak el a kapuig.
Elmehettek.
Mi bánt?
Fivérem!
Ha a szabinokra akarsz támadni,
ki kell engedni Tarinkrit és a többieket.
Biztos, hogy az oldalunkon akarnak majd harcolni?
Mind Rumia gyermekei vagyunk.
És ez a város az övék is.
Pirkadatkor
Róma összecsap Curesszel.
Ti itt maradtok a városban, biztonságban.
És mihelyt Róma megnyeri a háborút, elnyeritek szabadságotokat.
Tőletek nem kell a szabadság!
Mi Sancusé vagyunk!
Ha Titus legyőzetik, az is Sancus akaratából lesz.
Pihenjetek!
Nemsokára vége lesz.
Mit műveltél vele?
- Mit tettél a nővéremmel? - Elég!
Elég.
Jól vagy?
Rumia elhagyott minket.
Te és Wiros dacoltatok vele.
De ő ezt a várost a rómaiaknak ígérte.
Most miért akarná elvenni tőlünk?
Ez nem az a Róma, amiről a Nőstényfarkas mesélt nekünk.
Nem mindenki nevezheti otthonának.
És hol van a te otthonod?
A falkában.
Ma megteszem, amit kell, de nem ezért a városért.
Egyedül az számít, hogy népünk életben maradjon.
Te vagy a vezérünk, Yemos.
Mentsd meg a népedet!
Rumia csak ennyit kér.
Ígérd meg, hogy őt meghagyod nekem!
Nem muszáj megtenned.
Ezúttal nem fogok habozni.
Meg fogom ölni az apámat.
Megesküdtem rá Marsnak.
Én nem ezt akarom neked, Ilia.
Én vagyok az, aki akarja.
Én is kérnék valamit.
Bármit.
Nyissátok ki a kaput!
Rajtaütés!
Megtámadtak minket!
Utánam!
Ne álljatok meg! Tovább, előre!
Meg akarod ölni a lányodat, Amulius?
Nekem már nincs lányom.
Jupiter, atyám, könyörgök.
Töltsd el rettegéssel az ellenséget,
vezesd a fiam kezét,
hadd térjen vissza diadalmasan,
és haragod sújtson le Amuliusra,
hogy szeme ne láthassa a napot soha többé.
Jupiter, atyám, könyörgök.
Töltsd el rettegéssel az ellenséget,
vezesd a fiam kezét,
hadd térjen vissza diadalmasan,
és haragod sújtson le Amuliusra,
hogy szeme ne láthassa a napot soha többé.
Jupiter, atyám, könyörgök.
Töltsd el rettegéssel az ellenséget,
vezesd a fiam kezét,
hadd térjen vissza diadalmasan,
és haragod sújtson le Amuliusra...
Attus!
Amikor eljön a harc ideje,
ne úgy küzdj, mintha nem félnél a haláltól.
Úgy kell félned tőle, mint még soha azelőtt.
Ne azért harcolj, hogy megbosszuld a múltat,
hanem azért, hogy megvédd a jövőt.
Ilia megölte Serviost!
Servios halott!
Servios halott! Ilia megölte!
Servios halott!
A szabin generális halott!
Végezzetek velük!
Nem!
Itt a lehetőség. A várost nem őrzi senki.
Nem!
- Én nem mehetek vissza. - Miért?
Mit tettél, Ersilia?
Szeretsz egy férfit.
Wiros nem egyszerű férfi.
Sancus jóslatát megváltoztatta
az akarata szerint.
Csak egy isten győzheti le a végzetet!
Uram! Servios...
meghalt.
Az lehetetlen.
Kiadjam a parancsot a visszavonulásra?
Uram, a sereg vezér nélkül maradt.
Nem vonulunk vissza.
A királyunk!
Az isten fia velünk együtt harcol!
Harcoljatok Titusért és Sancusért!
Tartóztassátok fel őket!
Itt van Titus!
Még több szabin jön!
Szabinok!
Adieis!
Ne hagyj el minket!
Rumia arra választott ki titeket, hogy megvédjétek gyermekeit,
nem arra, hogy kevélységeteknek emeljetek oltárt.
Védd meg őket, Yemos!
Mentsd meg őket!
Visszavonulunk!
Nem adhatjuk fel! Wiros számít ránk!
Yemos megparancsolta, hogy vonuljunk vissza!
Magunkra maradtunk!
Tartsatok ki!
Harcoljatok tovább!
Harcoljatok!
Hol a bátorságod? Menj vissza és harcolj!
Álljatok ellen! Harcoljatok!
Yemos emberei visszavonulnak!
Wiros azt parancsolja, hogy harcoljunk!
A szabinok körülzárnak minket!
Túlerőben vannak!
Védjétek a királyt!
Titusért, Sancus fiáért!
Vége van.
Visszavonulni! Visszavonulni!
Vissza a városba!
Vége. Induljunk!
Sancus fia! Sancus fia!
Kihevered, életem.
Sikerült, Yemos.
Megöltem az apámat.
Tudom.
Ha az istenek adtak hozzá erőt,
talán a győzelem is lehetséges volt.
Róma túl sok vért veszített már a büszkeségem miatt.
Tudod, hogy kész vagyok meghalni ezért a városért.
De azt nem engedhetem.
Már így is túl sok mindent elveszítettem.
Téged nem veszíthetlek el.
Maradj velem!
Maradok.
Yemos mindnyájunkat elárult!
- Sorsunkra hagyott minket. - Herenneisnek igaza van.
Egyedül ő tehet a vereségről.
Tenned kell valamit, Wiros.
Többé nem bízhatunk benne.
Így gondoljátok?
A falkának csak egy vezér kell. A katonák ezt akarják.
Te is így véled, fivérem?
Te vagy Romulus.
Mindig is te voltál az.
Miért adtál parancsot a visszavonulásra?
Hogy megvédjem a népünket.
Együtt ellenállhattunk, győzhettünk volna.
Hát nem érted?
Csupán Rumia akaratának engedelmeskedtem.
Gyenge voltál!
Nincs más igazság.
Rumia megbüntetett kevélységünkért, és újra megteszi majd.
De mostantól fogva népünk vére nem az én kezemen szárad majd,
egyedül a tiéden.
Miket beszélsz?
A falkának csak egy vezér kell.
Ezt akarjátok ti,
és ezt akarják a katonák is.
Akkor hát legyen így.
Fivérem!
Ez a helyes döntés. Nincs más mód.
Hát itt maradtál.
Az én helyem Rómában van, melletted.
Bántottak titeket?
Szeplőtelenségünk sértetlen.
Egy római sem mert hozzánk érni.
Ersilia miért nem tért vissza?
A szívét
megmérgezték a rómaiak.
Úgy döntött, inkább a királyukkal marad.
Yemosszal?
Wirosszal.
Érez valamit iránta?
Szereti?
Tudod te, mit jelent szeretni egy férfit?
Nézz a szemembe!
Dehogy.
Nem tudod. Kotródj innen!
Kotródjatok mind!
Ma az erőm nem volt elég.
Talán tévedtél,
és fivéremnek van igaza.
Elárultam Rumiát,
és ezért most mind megfizetünk.
Úgy döntöttem, hiszek benned.
Neked is hinned kell magadban.
De én nem vagyok isten, Ersilia.
Mit művelsz?
Nincs már visszaút.
Se számodra, se számomra.
Rumia nem döntheti el, hogy ki vagy te,
és a fivéred sem.
Vegyél feleségül!
Vegyél feleségül, és mi ketten örökre egyesülünk.
Hogy dicsőségben-e vagy az istenek bosszúját kiváltva, az mindegy.
Rajtad kívül senkim sincs.
Nekem sincs.
Rómát nem rabszolgák lakják.
Fegyvert adunk mindenki kezébe.
Harcolni fog mindenki, még a gyerekek is.
Megvédjük szabadságunkat az életünk árán is,
és győzni fogunk.
A rómaiak visszavonultak. Elbarikádozták magukat a városban.
Titus király azt parancsolja, hogy légy mellette.
Jönnek, uram.
Magyar szöveg: Olajos Ákos Iyuno