Скоро ще съмне, господарю. Няма повече време.
Казах, че може да тръгваш.
Воините те чакат.
Боговете не трябва да са свързани с хората.
Но един цар трябва.
Йемос и Вирос ще се бият с войската си.
Никой цар на Курес не е влизал в битка.
Никой цар не се е изправял пред Рим.
Какво знаеш ти за живота на царя?
Имаше град и го изгуби.
Страх те е.
За да спечелим войната, боговете не са достатъчни.
Трябва ни лидер, водач.
Избрах теб. Ти ще ги поведеш към Рим.
Не ме карай да съжалявам.
За Тит, сина на Санкус!
Р О М У Л 2 Войната за Рим
Трябва да се сблъскаме с тях на открито поле.
Нямаме други възможности.
Може да се получи. - С теб сме, Вирос.
Аз също. - И аз.
И аз.
Те са твърде много.
Ще изчакаме зад стените да се приближат.
Ще се справим, Йемос.
Градът няма да е защитен, никой няма да пази портите.
Няма да стигнат до портите, може да си вървите.
Какво има?
Братко.
Трябва да освободим Таринкри и другите, за да нападнем сабините.
Кой ти каза, че ще поискат да се бият заедно с нас?
Всички сме деца на Румия.
Този град принадлежи и на тях.
Когато съмне, Рим и Курес ще се изправят един срещу друг.
Ще останете тук, в града, в безопасност.
Когато Рим спечели тази война, ще получите свободата си.
Не ти искаме свободата.
Ние принадлежим на Санкус.
Ако Тит е победен, това ще е волята на Санкус.
Бъдете спокойни, скоро всичко ще свърши.
Какво си й направил?
Какво си направил на сестра ми? - Спри!
Спри.
Добре ли си?
Румия ни изостави.
Ти и Вирос дръзнахте да я предизвикате.
Но тя обеща този град на руминяните.
Защо сега ни го отнема?
Това не е този Рим, за който ни разказа вълчицата.
Не е място, което можем да наречем дом.
Къде е нашият дом?
При глутницата.
Днес ще изпълня своята част, но не за този град.
Единственото, което има значение, е оцеляването на хората.
Ти си нашият водач, Йемос.
Спаси народа си.
Румия иска само това.
Обещай, че ще го оставиш на мен.
Не е нужно да го правиш.
Този път няма да се колебая.
Ще убия баща си.
Заклевам се пред Марс.
Не искам това за теб, Илиа.
Аз съм тази, която го иска.
Трябва да те помоля за нещо.
Каквото поискаш.
Отворете портите.
Това е засада.
Нападат ни!
След мен!
Не спирайте, движете се напред.
Не искаш да убиеш дъщеря си ли, Амулий?
Вече нямам дъщеря.
Юпитер, татко, умолявам те,
всей ужас във войската на врага,
води ръката на сина ми,
позволи му да се върне с победата
и стовари гнева си върху Амулий.
Нека очите му никога повече да не видят слънчева светлина.
Юпитер, татко, умолявам те,
всей ужас във войската на врага,
води ръката на сина ми,
позволи му да се върне с победата
и стовари гнева си върху Амулий.
Нека очите му никога повече да не видят слънчева светлина.
Юпитер, татко, умолявам те,
всей ужас във войската на врага,
води ръката на сина ми,
позволи му да се върне с победата
и стовари гнева си върху Амулий.
Атус...
Когато дойде време за битка,
не се бий като човек, който не се страхува от смъртта.
Трябва да се страхуваш от нея повече от всякога.
Не се бий, за да отмъстиш за миналото,
а за да предпазиш бъдещето.
Илиа уби Сервиос.
Сервиос е мъртъв!
Сервиос е мъртъв, Илиа го уби!
Сервиос е мъртъв!
Водачът на сабините е убит!
Довършете ги!
Не!
Това е нашият шанс, градът не е защитен.
Не...
Не мога да се върна. - Защо?
Какво си направила, Ерсилия?
Ти обичаш човек.
Вирос не е просто човек.
Той подчини пророчеството на Санкус
на своята воля.
Само бог може да победи съдбата.
Господарю, Сервиос е мъртъв.
Това не е възможно.
Да наредя ли да отстъпим?
Господарю, хората са без водач.
Никакво отстъпление.
Това е нашият цар!
Синът на бог се бие на наша страна!
Бийте се! За Тит! За Санкус!
Спрете ги, не им позволявайте да минат!
Тит е тук!
Идват още сабини!
Сабини!
Адиеис!
Не ни изоставяй!
Румия избра вас двамата да защитите децата й,
а не да строите олтари на горделивостта си.
Защити ги, Йемос.
Спаси ги.
Нареди отстъпление.
Не може да се откажем, Вирос разчита на нас.
Йемос нареди да отстъпим.
Сами сме.
Кажи на всички да запазят позициите си.
Продължавайте да се биете!
Бийте се!
Къде е смелостта ти? Върни се и се бий!
Ще издържите! Не спирайте!
Хората на Йемос отстъпват.
Вирос ни нареди да се бием.
Сабините приближават към нас!
Те са твърде много!
Защитете царя!
За Тит, син на Санкус.
Това е краят.
Отстъпление!
Отстъпете към града!
Това е краят, да тръгваме!
Син на Санкус!
Всичко ще бъде наред, живот мой.
Направих го, Йемос.
Убих баща си.
Знам.
Щом боговете ми дадоха сила да го направя,
може би победата още е възможна.
Рим проля твърде много кръв заради горделивостта ми.
Знаеш, че съм готова да умра за този град.
Но аз не съм готов да ти позволя да го направиш.
Изгубих твърде много, Илиа.
Не мога да изгубя и теб.
Остани с мен.
Да.
Йемос предаде всички ни, той ни изостави.
Херенис е прав.
Той е виновен, че загубихме.
Трябва да направиш нещо, Вирос. Вече не можем да му вярваме.
Така ли мислиш?
Глутницата трябва да има един водач, това искат воините.
И ти ли мислиш така, братко?
Ти си Ромул,
винаги си бил.
Защо нареди отстъплението?
Пазех народа ни.
Заедно можехме да устоим, можехме да победим.
Не разбираш ли?
Само се подчиних на волята на Румия.
Ти беше слаб!
Няма друга истина.
Румия ни наказа за горделивостта ни и ще го направи отново.
Но отсега кръвта на народа ни няма вече да бъде по моите ръце,
а само по твоите.
Какво говориш?
Глутницата трябва да има един водач.
Ти искаш това,
воините искат това,
така да бъде.
Братко.
Това е правилното решение, няма друг начин.
Ти си останала.
Мястото ми е в Рим, до теб.
Нараниха ли ви?
Чистотата ни не беше опетнена,
никой римлянин не дръзна да ни докосне.
Защо Ерсилия не се върна?
Сърцето й беше отровено от римляните.
Тя предпочете да остане с техния цар.
Йемос?
Вирос.
Изпитва ли нещо към него?
Обича ли го?
Знаеш ли какво означава да обичаш мъж?
Погледни ме.
Не.
Не знаеш. Излез.
Излезте всички!
Днес силата ми не беше достатъчна.
Може би сгреших,
а брат ми е прав.
Предадох Румия и сега всички ще понесем последствията.
Избрах да ти повярвам,
трябва и ти да го направиш.
Но аз не съм бог, Ерсилия.
Какво правиш?
Не може да се върнем.
Нито ти, нито аз.
Румия не може да реши какъв да бъдеш,
нито пък брат ти.
Ожени се за мен,
така ще бъда свързана с теб завинаги.
Няма значение дали с одобрението, или с отмъщението на боговете.
Имам само теб.
И аз.
Рим не е град на роби,
ще дадем оръжие на всеки.
Всички ще се бият, дори децата.
Ще защитим свободата с живота си
и ще победим.
Римляните се оттеглиха, барикадирани са в града.
Цар Тит нареди да отидеш при него.
Господарю, идват.
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО