Teci, Kos! Teci!
Počakaj me!
Pustite vse in pridite! Jem se je vrnil!
Ne prerivaj se!
Kje je? Si ga videl? - Sinoči se je vrnil z reke.
Tam je!
Živel kralj, živel Jem! - Živel naš kralj!
Kje je Vir?
Rešil si ga!
Pozdravi jih. Čakali so te!
Med potjo sta umrla dva Rimljana.
Trije so pogrešani.
Tvegali so svoja življenja, da bi rešili mojega.
Ne proslavljate.
Vrnite se v svoje domove.
Darujte Rumiji in drugim bogovom.
Molite, da se naši prijatelji vrnejo domov.
Moramo jo odpeljati h kralju.
To bomo storili jutri. Nocoj bo ostala z nami.
Kdo jo hoče prvi?
Kdo je?
Latinka je.
Vso noč smo jo lovili.
Bodi previden, grize.
Odpeljal jo bom k Titu.
Pridi z nami, zabavali se bomo.
Rekel sem, da gre z mano.
Odidite.
Odidite!
Sabinci so nas presenetili v temi, ko smo taborili.
Si ji ukazal, naj ostale?
Sama se je odločila tako.
Če se ne bi, ne bi nikoli prišli v deželo Etruščanov.
Misliš, da je mrtva?
Vem, da je še živa.
Čutim to.
Ko si spal, si premikal oči, kot bi videl nekaj.
Morda ti je boginja razkrila skrivnost.
Morda si tudi ti videl njeno usodo.
Lahko poveš, kaj si videl, ko si bil v maternici?
Tudi jaz ne.
Če sem kaj videl, sem tudi pozabil.
Ne gani se.
Kmalu boš spet na nogah.
Oče?
Si to ti?
Kje sva?
Vsak dan sem mislil nate, Ilija.
Zdaj sva spet skupaj.
Kaj se je zgodilo?
Dokler boš z mano, se ti ne bo zgodilo nič hudega.
Sprejeli smo jih, ko vaju ni bilo.
Vojna jih je pregnala. Zapustili so svoja polja in pobili živino.
Meso se je začelo kvariti. Ne vemo, kako jim pomagati.
Koliko živali?
Dovolj, da bi nahranili vse pet mesecev.
Meso smo poskušali posušiti, vendar nam je zmanjkalo soli.
Zakaj mu ne poveš resnice? - Kako to misliš, Mak?
Povej mu, da imamo 300 kg soli v Rumijinem taboru,
ki si je ne upaš vzeti.
Ta sol je posvečena boginji. Nihče se je ne sme dotakniti.
Če bi bil kralj, kaj bi storil?
Nimam se za kralja.
In ti, Tarinkri?
Če bi imela moč?
Kralji so umrljivi, sol pa je last boginje.
Hočeš, da umrejo zaradi čaščenja boginje?
Dajte ljudem žito in moko.
Jutri zjutraj bomo vzeli sol.
O tem ne odločaš ti.
Moram se odločiti, Tarinkri. Ne vidim druge rešitve.
Jem, reci mu, da tega ne sme storiti.
Vir ima prav.
Odločitev je padla.
Sol boste odnesli samo prek mene mrtve.
Naj jo prepričam.
Tarinkri je pripravljena poslušati.
Ne morem se premakniti.
Samo počivati moraš. Ne sprašuj.
Zakaj si me položil na Marsov oltar?
Tu sva varna. Nihče naju ne bo našel.
Se ne spomniš, kaj se ti je zgodilo?
Spomnim se, da sem se borila s Sabinci,
vse drugo je zamegljeno.
Bila si na tleh.
Komaj si dihala.
Hoteli so te ubiti.
Jaz sem te rešil.
Miruj...
Kaj so ti storili?
To je kazen za moje grehe.
Toda ti odpuščaš.
Od danes bom le še tvoj oče.
Oče.
Moram se vrniti v Rim.
Moram braniti svoje mesto.
Rima ni več. Uničili so ga.
To ne more biti res.
Sam sem videl ruševine.
In ognjene zublje.
Trupli obeh kraljev.
To ni mogoče.
Ni mogoče.
Sabinci so zavzeli deželo tridesetih kraljev.
Kralja sta se predala Titu. A ni nama treba skrbeti za to.
Ko si boš opomogla, bova prečkala gozdove
in našla nov dom.
Obdelovala bova zemljo in koze nama bodo dajale mleko.
Miruj, hči moja.
Varoval te bom pred vsemi.
Tudi pred sabo.
Gospodarica gozdov in gora.
Mati Rumija,
prisluhni mi.
To mesto sva zgradila zate.
Spremenila sva ga v simbol upanja.
V zatočišče za te, ki iščejo nov začetek.
V simbol kazni za tiste,
ki skrunijo tvoje ime.
Prve sadove sva vedno posvetila tebi.
Železo našega orožja in 300 kilogramov soli.
Prisegla sva, da ne bova razdala tvojega bogastva.
Odpusti nama, ker morava prelomiti obljubo.
Prizanesi nama s svojim srdom
in reši naju
hudega.
Kaj hočeš?
Zakaj ju nisi ubila?
Dala sem mu strup, potem pa so nas napadli.
Lahko bi ju ubila potem.
Namesto tega si ju odpeljala k svojim svečenikom.
Tudi če mi ne verjameš, ti nimam več kaj povedati.
Ne pozabi, da je Vir sovražnik, Ersilija.
Čeprav ti zdaj dovoli, da greš, kamor hočeš.
Še vedno sva ujetnici.
Da bi rešil svoje mesto, bi te takoj ubil.
Misliš, da veš več kot jaz, Vibija?
Če bi bilo to, kar praviš, res, bi bila že mrtva.
Govoriš o njem,
kot bi vstopil v tvoje srce.
Dobrodošli
v svojem svetem mestu.
Ki ni več sveto in ne vaše.
Osvojil si ga in zdaj je tvoje.
Prišli smo se poklonit tvoji milosti in modrosti.
Spoštujem kralja, ki me spoštuje.
Ubogali te bomo.
Prosimo samo za mir. V zameno ti ponujamo vdanost in prijateljstvo.
Če hočeš biti prvi med tridesetimi, kot je bil nekoč Numitor, Prokov sin,
bomo darovali tvojemu bogu.
Proslavljali bomo združitev naših narodov.
In Rimljani?
Latinci ste, kot oni.
Vas ne skrbi za njihovo usodo?
Vir nas je prosil, da se borimo zanj, a smo ga zavrnili.
Prekršili so tvoje zakone.
Jeza tvojega ljudstva naj se znese nad njimi.
Ti v ozadju,
ki zadržuješ solze,
kdo si?
Ime mi je Lavs.
Poveljujem mestu Gabi.
Zakaj slišim žalost v tvojem glasu?
So te privedli sem v nasprotju s tvojo voljo?
Tu sem po svoji volji.
Moj narod je izčrpan.
Želi si le miru.
Kaj delaš tukaj, Tarinkri?
Tvoje mesto je na zidu, ki varuje mesto.
Moje mesto je tam, kjer vidim sovražnike.
Ne glede na to, ali prihajajo od znotraj ali od zunaj.
Kaj boš storil? - Ostani tu, ne glede na vse.
Vidiš v meni sovražnika?
Nimaš pravice do soli. Boginjina je.
Ne vemo, kako dolgo bo trajala vojna,
toda prišel bo dan, ko bomo trpeli lakoto.
Ko smo ustanovili mesto, si sam blagoslovil zaloge.
Rekel si, da ne bodo nikoli pošle.
Nismo vedeli, kakšna usoda nas čaka.
Odločitev je tvoja. Ne bo ti pripisana krivda.
Ukaži in zaprl jih bom.
Tiho, Mak! Vi iz Velije ste živi samo zato, ker smo to dovolili.
Še vedno si stojimo naproti!
Tiho, Mak! - Poslušaj, rotim te!
Boginja nas varuje in nam daje moč.
Njena naloga ni, da nas hrani.
Volkovi smo, Jem. Ne pozabi tega.
Znamo poiskati hrano. Ne bomo trpeli lakote.
Kaj je ostalo od nas?
Si še vedno volk, Jem?
Daj mi roko.
Začuti moje srce.
Bije počasi in mirno.
To ni srce sovražnika.
Če hočeš biti moj prijatelj,
zaupaj boginji, kot si vedno.
Zmagali bomo na bojišču in ne bomo potrebovali zalog.
To veš tudi ti. Brez boginje
nisi nič.
Dam ti še en dan.
Ne sili me, da storim to, kar bi storil kralj drugega ljudstva.
Povedali so mi, da si tu že od zore,
vendar na obzorju ni nevihte.
Tu nisem zato, da bi opazovala nebo.
Kaj vidiš, ko Sanko govori s tabo?
Ne vidim ničesar.
Včasih je blisk, spet drugič so glasovi.
Slišim jih in jih ponavljam. Govorijo resnico.
Te ni bog nikoli prevaral?
Prevara je lastna ljudem, ne bogovom.
Kaj se je torej zgodilo?
So se bogovi uklonili človekovi volji?
Si ti človek?
Bojim se in krvavim. Nisem bog.
Tudi bogovi krvavijo.
Kako to misliš?
Ko smo odšli,
me je sestra prosila, naj te ubijem.
S sabo sem imela strup.
Že ena unča bi ustavila kri v tvojem srcu.
Nalila sem ti ga v čašo.
Preden si jo izpil, so nas napadli.
Za to, kar praviš, bi te moral ubiti.
Vem.
Svoje življenje polagam v tvoje roke.
Zakaj?
Ko me je oče prodal Sabincem,
mi je povedal, da sem usojena bogu.
Verjela sem, da je ta bog Sanko, zato sem mu predano služila.
Ti si bog,
ki sem mu usojena. Zato vem, da me ne boš ubil.
Človek, ki se ima za boga, prikliče nesrečo.
Bog, ki zase misli, da je človek, pa je v snu in se mora prebuditi.
Zato si me ugrabil.
Pripeljal si me sem,
ker te moram prebuditi.
Nisem bog, Ersilija.
Potem pa odidi.
Kje si bil?
Iskal sem hrano.
Bila sem žejna.
Ne smeš me puščati same.
Zdaj sem tu.
Poslal si pome, gospodar?
Nisem jaz ta, ki hoče govoriti s tabo.
Silvija? - Ne žali je. Reci ji kraljica.
Kraljica je svobodna, jaz nisem.
Ponujajo mi podporo, Silvija.
V zameno naj te izpustim.
Se mi boš pomagala odločiti?
S tabo bomo ravnali spoštljivo, kot si zaslužiš.
Obljubim.
Ničesar ne moreš obljubiti, Lavs.
Si kot prestrašen pes.
Zdaj smo prestrašeni vsi.
Tudi ti.
Toda za to je kriv tvoj sin. On je priklical to nesrečo.
In zdaj si ga zapustil,
namesto da bi ga podpiral. Prišel si moledovat za zavezništvo.
Ko srečamo močnejše od sebe, lahko le sklonimo glave.
Rešiti moramo to, kar je še mogoče rešiti.
Jem se bo boril in zmagal bo v tej vojni.
Silvija? - Ne dotikaj se me!
Poginili boste kot psi. Vsi. Nihče ne bo jokal za vami.
Dovoli, da odidem.
Nočem poslušati tvojih besed.
Dovolj. Oče. Dovolj.
Tvoje besede niso bile uslišane. Tarinkri z drugimi še varuje sol.
Kaj naj storiva?
Še je čas, da jo prepričava. Nočem se zateči k nasilju.
Ona misli, da lahko prepriča tebe. Pokazal si ji, da si negotov.
Pokazal sem, kar čutim.
Motijo se, Jem.
In če ne?
Kaj, če naju je nekaj sililo v greh?
Obstajajo ljudje in obstajajo bogovi, Vir.
Tudi največji ljudje morajo spoštovati to, kar je sveto.
Kdo odloča, kaj je sveto?
Praviš, da je sveta sol. Da so prav tako sveti zidovi, orožje, ogenj...
Bil sem priča neizpolnjenim prerokbam.
Jaz sem poskrbel, da so se izpolnile.
Res ne veš, kaj pomeni "sveto".
Vem, kaj pomeni biti lačen in brez hrane.
Kaj boš storil?
Boš uporabil silo?
Čakala bova. A če ne odidejo, besede ne bodo dovolj.
Ne moreš oditi! - Izpusti me!
Zunaj ni rešitve. Razumeš?
Ne bom usmiljen do nikogar. Če hočeš živeti, moraš ostati z mano.
Izpusti me! Izpusti me!
Prepoznala sem masko.
Opazila sem te med Sabinci.
Spet si lagal.
Kot vedno.
Nič od tega, kar si rekel, ni res.
Rim ni bil uničen. Povej mi resnico.
Ne še.
Toda uničil ga bom. Šele tako bom ukrotil svoj bes.
Tu me lahko zadržuješ s silo ali s strupom,
ne pa z ljubeznijo.
Mar ni ljubezen, če te hočem zaščititi?
Rešila sem ti življenje.
Le kako sem ti lahko zaupala?
Kdo si zasluži tvoje zaupanje?
Nihče ga ni vreden. Ni zaupanja, ne spoštovanja.
So le sovraštvo, zavist, povzpetništvo in bes.
Niso vsi kot ti.
Oče.
Najin odnos je edino, zaradi česar sem človek.
Brez tebe sem le žival!
Če te obranim pred smrtjo, bom živel tudi jaz!
Nisem tvoja last.
Svobodna sem.
Prišel bo dan, ko me tvoj strup in tvoje vrvi ne bodo več ustavili.
In takrat te bom ubila.
Ker si vir zlobe.
Ostani zadaj. Tokrat bom govoril jaz.
Ukazujem ti, da nas spustiš mimo.
Ti je dovolil govoriti zato, ker ga je sram vaših dejanj?
Nikogar tu ni sram.
Nihče ti noče žalega.
V rokah imate palice. Ne laži.
Poglej se, Tarinkri. Malo vas kljubuje množici.
Rumija je z mano!
Če vzamete sol, boste ostali sami in obsojeni boste na smrt!
Dovolj!
Pripravite se na najhujše.
Moji bratje so, moj trop! - Moj trop so, Herennèis!
In storili bodo, kar jim ukažem.
Ne spustite jih mimo.
To je tvoja zadnja priložnost, Tarinkri. Umakni se.
Ne bodo mi ukazovali ti, ki ne spoštujejo boginje.
Odvedite jih!
Pes si, Herennèis!
Izdajalski pes!
Zakaj jim to dovoliš, Jem?
Ni dovolj, da ne sodeluješ. Boginja ti ne bo odpustila.
Vir pozna našo pot naprej.
Trop mu mora ostati zvest.
Tropa ni več, Herennèis! Bratje se bodo pobijali med sabo.
Druge poti ni.
Pomagaj mi.
Razmislil sem o vaših besedah.
Za odločitev nisem potreboval veliko časa.
V vaših očeh sem videl resnico.
V vaših besedah ni bilo senc.
Vse se je zdelo jasno.
Kot voda svete reke.
Bojite se me.
Pripravljeni ste izdati te, ki so bili vaši zavezniki.
In zato vaša življenja
niso vredna ničesar.
Z vašo smrdljivo krvjo bomo prepojili svojo zemljo.
Nič ne bo ostalo od tega, kar so zgradili vaši očetje.
Prepustite mi ga.
Reši me!
Pomagaj mi.
Vsaj dostojanstveno umri, Lavs.
Poznam tvoj glas.
Nisi vreden svojega očeta. Beden človek si.
Operi svoja oblačila.
Odidi.
Ne približuj se mi.
Reši se.
Če te srečam še kdaj,
se te ne bom več usmilil.
Nismo sami. Boginja nas ni zapustila.
Ni nas zapustila.
Ena, dve, tri, štiri, pet!
Ta meč sem izdelal v upanju, da bo zapel v tvojih rokah.
Je najtrdnejše orožje, kar sem jih skoval.
Malo sem spal.
Nisem jedel.
Ker sem se bal, da te ne bom več videl.
Kot se oče boji za svojo hčerko.
Ubil ga bom. - Ne, Jem.
To moram storiti jaz.
Samo moli, da se moja roka tokrat ne bo zatresla.
In da bom pozabila, da je bil moj oče.
Vedel sem, da se boš vrnila.
Upal si.
Ne, vedel sem.
Kajti Rima ni brez tebe.
Tudi če sem storil kaj grešnega,
mi je boginja odpustila.
Zakaj si tu?
Dolgo sem spal, a zdaj sem buden.
Veš, kaj delaš?
Vem.
Pa ti?
Bil sem zavit v odejo, ko so me kot dojenčka pustili v gozdu.
Vsi moji bratje so umrli tam. Preživel sem samo jaz.
Zdaj bom varoval tudi tebe.
Ubil sem kralja, da bi ti olajšal bolečino.
To si hotela.
Zakaj ne govoriš?
Priznaj, da si si želela njegovo smrt.
Ubil sem ga, da bi ti izpolnil željo.
Sem si zdaj zaslužil delček tvoje ljubezni.
Objemi me.
Jutri
bo moja vojska napadla mesto tvojega sina.
In tokrat ne bo zbežal.
MEDIATRANSLATIONS