Juokse, Kossus! Juokse!
Odottakaa minua!
Jättäkää kaikki ja tulkaa, Yemos on palannut!
Älkää tönikö!
- Missä hän on? Oletko nähnyt häntä? - Hän saapui eilen joelta.
Tuolla hän on!
- Kauan eläköön kuningas Yemos! - Kauan eläköön kuningas!
Missä Wiros on?
Pelastit hänet!
Tervehdi heitä, he ovat odottaneet sinua.
Kaksi roomalaista kuoli matkalla.
Kolme muuta on kateissa.
He vaaransivat henkensä pelastaakseen minut.
Älkää juhliko kuninkaita.
Palatkaa koteihinne ja uhratkaa Rumialle ja muille jumalille.
Rukoilkaa, että ystävämme palaavat kotiin.
Viedään hänet kuninkaalle.
Teemme sen huomenna. Tänä iltana hän jää tänne.
Kuka haluaa hänet ensin?
Kuka hän on?
Hän on latinalainen. Jahtasimme häntä koko yön.
Varokaa, hän puree.
Vien hänet Titukselle.
Tule mukaan, pidetään hauskaa.
Sanoin, että hän tulee mukaani.
Lähde.
Lähde!
Sabiinilaiset yllättivät meidät pimeässä, kun olimme leirissä.
Käskitkö hänen jäädä?
Se oli hänen valintansa.
Muuten emme olisi päässeet Tuscin maahan.
Luuletko, että hän on kuollut?
Tiedän, että hän on elossa.
Tunnen sen.
Kun nukuit, liikutit silmiäsi kuin näkisit jotain.
Ehkä jumalatar paljasti salaisuuden.
Ehkä näit hänen kohtalonsa.
Voitko kertoa, mitä näit äitisi kohdussa?
En minäkään.
Jos näin jotain, olen varmaan unohtanut sen.
Älä liiku.
Pystyt pian taas kävelemään.
Isä.
Oletko se sinä?
Missä olemme?
Ajattelin sinua joka päivä, Ilia.
Nyt olemme taas yhdessä.
Mitä tapahtui?
Niin kauan kuin olet kanssani, kukaan ei satuta sinua.
Otimme heidät huostaamme, kun olit poissa.
Sota pelotti heitä. He jättivät pellot ja tappoivat eläimiä,
mutta nyt liha alkaa mädäntyä, emmekä osaa auttaa heitä.
Montako eläintä?
Tarpeeksi kaikille viideksi kuukaudeksi.
Olemme yrittäneet kuivata lihan, mutta suola on loppunut.
- Mikset kerro hänelle totuutta? - Mitä tarkoitat, Maccus?
Kerro, että meillä on 270 kiloa Rumia-rakennuksessa,
jota et uskalla ottaa.
Se on jumalatar Maccusin pyhää suolaa. Kukaan ei saa koskea siihen.
Jos olisit kuningas, mitä tekisit?
En aseta itseäni kuninkaan asemaan.
Entä sinä, Tarinkri? Jos valta olisi sinun?
Kuninkaat ovat kuolevaisia. Suola kuuluu jumalattarelle.
Haluatko heidän näkevän nälkää jumalattaren kunniaksi?
Anna vehnä ja farro näille ihmisille.
Huomenna aamunkoitteessa viemme suolan.
Sinä et voi päättää.
Minun on päätettävä, Tarinkri, enkä näe muita ratkaisuja.
Yemos, sano hänelle, ettei hän voi tehdä tätä.
Wiros on oikeassa, päätös on tehty.
Viette suolan vain kuolleen ruumiini yli!
Anna minun vakuuttaa hänet. Tarinkri on valmis kuuntelemaan.
En voi liikkua.
Sinun pitää vain levätä. Älä kysele.
Miksi toit minut Marsin pyhäkköön?
Täällä olemme turvassa. Kukaan ei löydä meitä.
Etkö muista, mitä sinulle tapahtui?
Muistan taistelleeni sabiinisotilaita vastaan.
Sitten loppu ovat sekavaa.
Olit maassa. Sinulla oli hengitysvaikeuksia.
He halusivat tappaa sinut.
Ja minä pelastin sinut.
Pysy paikallasi.
Mitä he tekivät sinulle?
Se on rangaistus synneistäni.
Sinä sen sijaan olet anteeksianto.
Tästä päivästä lähtien olen taas vain isäsi.
Isä.
Minun on palattava Roomaan.
Minun on puolustettava kaupunkiani.
Roomaa ei enää ole. Se on tuhottu.
Se ei voi olla totta.
Näin rauniot omin silmin ja tulipalot.
Kahden kuninkaan ruumiit.
Ei voi olla.
Sabiinilaiset valtasivat 30:n maan,
kuninkaat antautuivat Titukselle,
mutta meidän ei tarvitse välittää siitä.
Kun paranet, ylitämme metsän,
löydämme uuden kodin,
viljelemme maata ja saamme vuohista maitoa.
Älä liiku, tyttäreni.
Suojelen sinua kaikilta.
Jopa itseltäni.
Metsien ja vuorten nainen.
Äiti Rumia.
Kuuntele minua.
Rakensimme tämän kaupungin sinulle.
Teimme siitä toivon symbolin.
Turvapaikan niille, jotka etsivät uutta alkua.
Kauhun symboli ylpeille,
jotka vapisevat kuullessaan nimesi.
Olemme omistaneet jokaisen sadon ensimmäiset hedelmät sinulle.
Aseidemme raudan ja 270 kiloa suolaa.
Olemme vannoneet, ettemme tuhlaa vaurauttasi.
Anna meille anteeksi, jos emme pidä lupaustamme.
Säästä meidät raivoltasi ja auta pitämään -
paha -
kaukana meistä.
Mitä haluat?
Mikset tappanut heitä?
Olin lisännyt myrkyn, hän aikoi juoda, kun kimppuumme hyökättiin.
Olisit voinut tappaa heidät myöhemmin,
mutta veit heidät pappien luo.
Jos et usko minua, en voi sanoa muuta.
Muista, että Wiros on vihollinen, Ersilia.
Vaikka hän antaisi sinun mennä minne haluat,
olemme yhä vankeja.
Hän ei epäröisi tappaa sinua pelastaakseen kaupunkinsa.
Luuletko tietäväsi enemmän kuin minä?
Jos tuo olisi totta, olisin jo kuollut.
Puhut hänestä kuin hän olisi tullut sydämeesi.
Tervetuloa pyhään kaupunkiinne,
joka ei ole enää pyhä, eikä myöskään teidän.
Olette valloittaneet sen, ja se kuuluu teille,
Kumarramme armoanne ja viisauttanne.
Kun kuningas kunnioittaa minua, minä kunnioitan häntä.
Minä kuuntelen teitä.
Pyydämme vain rauhaa.
Vastineeksi tarjoamme uskollisuutta ja ystävyyttä.
Jos haluat olla ensimmäinen Kolmestakymmenestä,
kuten Procan poika Numitor oli,
teemme uhrauksia jumalallesi.
Juhlimme kansojemme liittoa.
Entä roomalaiset?
Olette latinalaisia, kuten hekin.
Ettekö välitä heidän kohtalostaan?
Wiros pyysi meitä taistelemaan rinnallaan, mutta kieltäydyimme.
He rikkoivat lakejanne.
Kansasi raivon pitäisi sataa heidän päälleen.
Sinä siellä taustalla,
joka näyttää nielevän kyyneleesi, kuka olet?
Nimeni on Lausus.
Komennan Gabin kaupunkia.
Miksi kuulen surua äänessäsi?
Tuotiinko sinut tänne vasten tahtoasi?
Olen täällä omasta tahdostani.
Kansani on väsynyt.
He haluavat vain rauhaa.
Mitä teet täällä, Tarinkri?
Paikkasi on muurilla. Puolustat kaupunkia.
Paikkani on siellä, missä näen vihollisen,
oli se sitten sisältä tai ei.
- Mitä aiot tehdä? - Pysy kaukana, kävi miten kävi.
Pidätkö minua vihollisenasi?
Sinulla ei ole valtaa suolaan. Se kuuluu Jumalattarelle.
Emme tiedä, kauanko sota kestää.
Jonain päivänä kärsimme nälkää.
Kun perustimme kaupungin, sinä siunasit nämä kerrostumat.
Sanoit, etteivät ne koskaan tyhjenisi.
Emme tienneet, mitä kohtalo valmisteli meitä varten.
Päätöksen paino on meidän harteillamme.
Pysyt puhtaana syyllisyydestä.
- Anna käsky vangita heidät. - Hiljaa, Maccus!
Velia on elossa vain, koska säästimme teidät.
Olemmeko yhä sinua vastaan?
- Hiljaa, Maccus! - Kuuntele minua!
Jumalatar suojelee meitä ja antaa meille voimaa.
Hänen tehtävänsä ei ole ruokkia meitä.
Olemme susia, Yemos. Muistakaa se.
Voimme etsiä ruokaamme. Emme näänny nälkään.
Mitä sinusta on jäljellä?
Oletko yhä susi, Yemos?
Anna kätesi.
Kokeile sydäntäni.
Se lyö pehmeästi, rauhallisesti ja hitaasti.
Se ei ole vihollisen sydän.
Jos haluat olla ystäväni,
luota jumalattareen, kuten olet aina luottanut,
Voitamme taistelukentällä, emmekä tarvitse tarvikkeita.
Sinäkin tiedät sen. Ilman Jumalatarta -
et ole mitään.
Saat vielä yhden päivän.
En tee mitä toisen kansan kuningas tekisi.
Olet kuulemma ollut täällä aamusta asti,
mutta en näe myrskyä horisontissa.
En tullut katsomaan taivasta.
Mitä näet, kun Sancus puhuu sinulle?
En näe mitään.
Joskus salamoita, joskus vain ääniä.
Kuulen ne ja toistan ne, ja ne ovat totta.
Eikö Jumala ole koskaan pettänyt sinua?
Petos kuuluu kuolevaisille, ei jumalille.
Mitä tapahtui? Alistuivatko jumalat miehen tahdolle?
Oletko ihminen?
Pelkään ja vuodan verta. En ole jumala.
Jotkut jumalat vuotavat verta.
Mitä tarkoitat?
Kun lähdimme, siskoni pyysivät minua tappamaan sinut.
Minulla oli myrkkyä.
30 grammaa riittää pysäyttämään veren sydämessä.
Kaadoin kaiken kuppiisi,
olit aikeissa juoda, mutta sillä hetkellä kimppuumme hyökättiin.
Minun pitäisi tappaa sinut tuosta hyvästä.
Tiedän, annoin henkeni käsiisi.
Miksi?
Kun isäni myi minut sabiineille,
hän sanoi, että kohtaloni oli olla jumala.
Uskoin aina, että se oli Sancus, ja palvelin häntä omistautuneesti.
Sinä olet Jumala,
joka on kohtaloni. Siksi tiedän, ettet tapa minua.
Mies, joka uskoo olevansa jumala, tietää epäonnea.
Jumalalle itsensä uskominen mieheksi on unelma, josta pitää herätä.
Tämän takia sieppasit minut.
Toit minut tänne.
Minun on herätettävä sinut.
En ole jumala, Ersilia.
Lähde sitten pois.
Missä olet ollut?
Etsin ruokaa.
Olin janoinen. Et saa jättää minua yksin.
Olen tässä nyt.
Kutsuitteko minua, herrani?
Minä en halua puhua teille.
Silvia.
Älä ole epäkunnioittava. Kutsu häntä kuningattareksi.
Kuningatar on vapaa, minä en.
He tarjoavat tukeaan, Silvia.
Vastineeksi minun pitäisi vapauttaa sinut.
Haluatko auttaa minua päättämään?
Sinua kohdellaan jälleen ansaitsemallasi kunnioituksella.
Lupaan sen.
Et voi luvata mitään. Olet kuin pelästynyt koira.
Nyt me kaikki pelkäämme. Sinäkin.
Mutta se on poikasi syytä. Hän aiheutti tämän epäonnen maillemme.
Ja nyt olette hylänneet hänet.
Sen sijaan, että tukisitte häntä, tulette tänne anelemaan liittoa.
Kun kohtaamme vahvemmat, voimme vain painaa päämme alas.
Pelastamme sen, mikä on vielä pelastettavissa.
Yemos taistelee ja voittaa tämän sodan.
- Silvia. - Älä koske minuun!
Kuolette kuin koirat.
Kukaan ei itke silvottujen ruumiidenne äärellä.
Antakaa minun lähteä.
En halua kuunnella sanojasi.
Riittää, isä.
Sanasi kaikuivat kuuroille korville.
Tarinkri ja muut vartioivat yhä suolaa.
Mitä meidän pitäisi tehdä?
Hän vakuuttuu vielä. En halua käyttää väkivaltaa.
Hän luulee vakuuttavansa sinut epävarmuudestasi.
- Olen näyttänyt tunteeni. - He ovat väärässä, Yemos.
Entä jos he ovat oikeassa?
Entä jos jokin ajaa meitä jumalattomuuteen?
On ihmisiä ja jumalia, Wiros.
Suurimpienkin on kunnioitettava sitä, mikä on pyhää.
Kuka päättää, mikä on pyhää?
Sanot, että suola on pyhää, kuten ovat myös muurit, aseet ja tuli.
Olen nähnyt toteutumattomia ennustuksia -
ja olen keksinyt toteutettuja ennustuksia.
Etkö tiedä, mitä pyhä tarkoittaa?
Tiedän, millaista on olla nälkäinen, eikä pysty ruokkimaan itseään.
Mitä haluat tehdä? Haluatko käyttää voimaa?
Odotamme, mutta jos he eivät lähde, sanat eivät riitä.
- Et voi lähteä! - Päästä minut!
Pelastusta ei ole, ymmärrätkö?
En anna armoa kenellekään.
Sinun on pysyttävä vierelläni, jos haluat elää.
Päästä irti! Päästä irti!
Tunnistin tuon naamion.
Näin sinut sabiinien joukossa.
Valehtelit taas.
Kuten aina.
Mikään sanomasi ei ole totta.
Roomaa ei ole tuhottu. Kerro totuus.
Ei vielä.
Mutta minä tuhoan sen, ja vasta sitten raivoni lepytetään.
Voit pitää minut täällä väkivalloin, myrkyllä,
mutta se ei ole rakkautta.
Eikö suojelemisesi ole rakkautta?
Pelastin henkesi.
Miten saatoin luottaa sinuun?
Kuka ansaitsee luottamuksesi?
Kukaan ei ole sen arvoinen. Ei ole luottamusta eikä kunnioitusta.
On vain vihaa, kateutta, kunnianhimoa ja vihaa.
Kaikki miehet eivät ole kaltaisiasi, isä.
Siteemme on ainoa asia, joka tekee minusta ihmisen.
Ilman sinua olen pelkkä eläin!
Jos pidän sinut kaukana kuolemasta ja raivostani, minäkin pysyn elossa.
En kuulu sinulle.
Olen vapaa.
Jonain päivänä myrkkysi ja köytesi eivät pysäytä minua.
Ja sinä päivänä tapan sinut
koska olet kaiken pahan syy.
Pysykää kaukana. Tällä kertaa minä puhun.
Käsken teitä päästämään meidät ohi.
Pakottaako hän sinut puhumaan, koska hän häpeää sitä, mitä teette?
Kenenkään täällä ei tarvitse hävetä. Kukaan ei halua satuttaa sinua.
Näen mailat heidän käsissään, älä valehtele.
Katso itseäsi, Tarinkri. Teitä on vähän, vaikka vastustatte monia.
Rumia on kanssani!
Jos otat suolan, olet tästä lähtien yksin ja kohtalosi on kuolla.
Riittää! Valmistaudu pahimpaan.
- He ovat veljiäni, laumani. - He ovat laumani, Herennèis!
He tottelevat minua.
Älkää päästäkö heitä!
Tämä on viimeinen tilaisuutesi, Tarinkri. Pois tieltä!
En ota enää käskyjä häneltä, joka ei kunnioita Jumalatarta.
Viekää heidät pois!
Olet koira, Herennèis!
Petturikoira!
Miksi sallit tämän, Yemos?
Ei riitä, ettet osallistu. Jumalatar ei anna anteeksi!
Wiros tuntee tien. Lauman on pysyttävä uskollisena.
Laumaa ei enää ole. Veljet tappavat toisensa.
Muuta keinoa ei ole.
Auta minua.
Mietin sanojasi.
Tarvitsin vain vähän aikaa päättääkseni, mitä tehdä.
Näin totuuden silmissäsi.
Sanoissasi ei ollut varjoja.
Kaikki vaikutti selvältä.
Kuin pyhän joen vesi.
Sinä pelkäät minua.
Olet valmis pettämään liittolaisesi.
Siksi henkenne eivät ole minkään arvoisia.
Mädän verenne avulla kiroamme maanne.
Teidän takianne isienne rakentamasta ei jää mitään jäljelle.
Jättäkää hänet minulle.
Pelastakaa minut!
Auta minua.
Kuole edes arvokkaasti, Lausus.
Tunnen äänesi.
Et ole isäsi arvoinen. Olet vain onneton mies.
Pese vaatteesi.
Lähde.
Pysy kaukana minusta ja pelasta itsesi.
Jos vielä tapaamme...
armoa ei anneta.
Emme ole yksin. Jumalatar ei ole hylännyt meitä.
Hän ei ole hylännyt meitä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi!
Tein tämän miekan siinä toivossa, että näen sen yhdistyvän käteesi.
Se on vahvin koskaan takomani ase.
Nukuin vähän.
En syönyt mitään.
Pelkäsin, etten näkisi sinua enää.
Kuten isä tekisi tyttärensä vuoksi.
- Tapan hänet. - Ei, Yemos.
Minun on tehtävä se.
Rukoile, että tällä kertaa käteni ei vapise -
ja unohdan, että se mies oli isäni.
Tiesin, että palaisit.
Toivoit sitä.
Ei, minä tiesin,
koska Roomaa ei ole ilman sinua.
Jos olen tehnyt jotain epäpyhää,
jumalatar on antanut minulle anteeksi.
Miksi olet täällä?
Nukuin pitkään, mutta nyt olen hereillä.
Tiedätkö, mitä teet?
Tiedän. Entä sinä?
Minut oli kiedottu huopaan,
kun minut jätettiin metsään vauvana.
Kaikki veljeni kuolivat metsässä. Vain minä selvisin.
Nyt se suojelee sinuakin.
Tapoin kuninkaan parantaakseni tuskasi.
Sitähän sinä halusit.
Mikset puhu?
Myönnä, että toivoit hänen kuolemaansa.
Tapoin hänet toteuttaakseni toiveesi.
Ansaitsenko nyt pienen osan rakkaudestasi?
Halaa minua.
Huomenna -
armeijani hyökkää poikasi kaupunkiin.
Tällä kertaa pakotietä ei ole.
Suomennos: Riikka Strandman Iyuno