PŘED ROKEM
Co přinášíš jako oběť věštírně boha Sanca?
Jen svůj život.
To bude stačit.
Odsud už musíš dál sám.
Pověz mi své jméno.
Byl čas, kdy jsem věděl, kdo jsem.
Ale teď už nejsem nic.
Jsi cizinec.
Proč jsi sem přišel?
Mí bohové ke mně již nemluví.
Sancus tě viděl, mrtvého mezi živými.
Mluv z upřímného srdce, a on tvá slova vyslechne.
Zradil jsem důvěru své dcery.
Zničil vše, co jsem miloval.
Když mě nechtěla ani smrt,
proč jsem pořád naživu?
Když meče žízní, přijdou odpovědi, které hledáš.
Teď nabídni oběť bohu.
Neboj se.
Zrodíš se znovu a nasadíš si nový obličej.
ROMULUS II. VÁLKA O ŘÍM
3. díl
Kdy zaútočíme na Řím?
Albu už jsme ovládli,
ale zbytek vojska stále pochoduje z Curu,
budou tu nejdříve za pět dní.
Nechci čekat.
Můj pane?
Chci své kněžky zpátky, Sabe.
Hned.
Útočit bez zbytku vojska by byla chyba.
Alba byla bez vojska a bez vedení.
Řím na nás čeká
a jeho králové jsou připraveni k boji.
Nikdy se už takto neobracej na syna božího,
nejsi nic, jsi bezcenný.
Teď to řekni.
Nejsem nic.
Žádám, abys mu odpustil jeho domýšlivost,
pořád se musí učit, ale je to náš nejlepší válečník.
Souhlasíš s ním?
Už neslyším otcův hlas,
jeho slova mi přinášely kněžky,
ale teď je jenom ticho.
Bez jejich věšteb jako bych už nevěděl, co je správné.
Možná by se dalo něco udělat.
Na kopci Politorium, severovýchodně odsud, sídlí římská posádka.
Kdybych vyrazil večer s vybranými vojáky, můžeme je porazit.
Zbytek vojska zůstane bránit Albu,
a až dorazí posily, ovládneme z toho kopce bojiště.
Římané neutečou.
Vím, že kněžky by ti řekly totéž.
Máš mé svolení, Sabe.
Chtělas s námi mluvit.
Jsme tady.
Bůh Sancus přijal naše oběti.
Jaké oběti?
Ty, které nám tvůj bratr poskytl za tvé nepřítomnosti.
Naše modlitba došla k Sancovi,
jeho hlas mi zašeptal věci, které se mají stát.
Nezajímá nás hlas nějakého cizího boha.
Hovořil o Římu a Curu.
O válce, která postihne náš lid.
Válka?
Proč nám tohle říkáš?
Jsem jen posel, nic víc.
Řekl ti tvůj bůh, kdo v té válce zvítězí?
Ne, ale mluvil o vás dvou.
Řekl mi, že město se dvěma králi opláče svého vládce,
z těch dvou zůstane jen jeden.
Falešný král zemře, skutečný bude žít,
a jeho jméno bude navždy spojeno s jeho městem,
Romulus,
ten bude vládnout Římu.
Jak dlouho nosíš ve svém srdci ty pochyby?
Příliš dlouho.
Ale měl jsem to říct už dřív.
Ta žena nehovoří za Rumii,
ale jen za svého boha, to víš lépe než já.
Boha, který je náš nepřítel a chce nás poštvat proti sobě.
Ale po generace má smečka jediného vůdce,
tos přece v lese viděl.
Už nejsme v lese. Rozhlédni se, podívej, kam jsme došli.
Bez Iema bychom to nedokázali.
Já a on jsme založili město zasvěcené Rumii,
spolu, oba jsme Romulus.
Věř nám, Herennèisi,
nežádám tě o to jako král, ale jako přítel.
Iemos i já tě potřebujeme.
Já tě potřebuji.
A já budu vždy po tvém boku, Wire, napořád.
Přemýšlíš o slovech té ženy.
Proroctví jsou zrádná.
Bohové k nám mluví,
ale ne vždy rozumíme jejich jazyku.
Když jsem byla kněžkou Vesty,
též ke mně přicházela slova bohů. Viděla jsem zemřít Enita
i lidi, kteří tě nazývali vrahem.
Chtěla jsem tě zabít,
ale nebyla to pravda.
- Jediná pravda je, že Enitos zemřel. - Vím, že se bojíš.
Nebojím se o sebe.
Přinášíš zprávy z Alby?
Alba padla.
Král Numitor byl zabit.
A má matka?
Ta žije, ale v zajetí.
Skloň svůj pohled k zemi,
otrokyně.
Viděla jsi, co tvůj syn provedl?
Je jeho chyba, že tvé město bylo zničeno.
Dokážeš mu odpustit?
Iemos neudělal chybu, tys zničil Albu.
Žádala jsem tě o mír, a tys odpověděl krví a železem.
Kde je můj otec?
Tvůj otec je s tvým lidem,
mezi mrtvými tvého města.
Možná ho tam i najdeš,
jestli ptáci už nepozřeli jeho tělo.
Titus nemarnil čas,
hrstka Sabinů už vyrazila z Alby.
Na cestě do Říma vojáci nejsou.
Naši zvědové nic neviděli.
Oni nemíří do Říma.
Viděl jsem je na vlastní oči, jdou lesem na severovýchod od Alby.
Je jich pár, jsou rychlí, nepoužívají cesty,
ale v tichosti procházejí lesem.
Pohybují se v noci, bez pochodní,
využívají světla úplňku.
Díky tomu jsou neviditelní.
- Míří tedy k Politoriu. - Máme tam posádku?
Zatím si netroufnou na otevřenou bitvu, ale připravují se na ni.
Ví, že z toho kopce ovládnou celou pláň.
Svolejte muže,
nemáme moc času. Zastavíme je, než stačí dobýt kopec.
Co tady děláš?
Jsi-li Latin, překročil jsi hranice své země.
Jsem přesně tam, kde mám být.
Já a mí vojáci máme žízeň, dej nám trochu mléka.
Co se ti stalo s obličejem?
Co se děje, stydíš se?
Nestyď se, ukaž se nám!
Koukněte na něj, je to zrůda!
Zrůda!
Ukaž se!
Tak dost!
Nechte ho!
Ten muž má víc odvahy než vy všichni dohromady.
Když mě zabiješ,
zemřeš taky.
Chceš zemřít?
Můj život už mi nepatří.
Máš pravdu,
odteď patří mně a králi Titovi.
Servie!
Nikdo s tebou nechce jíst?
Nevěří mi, protože jsem cizinec.
Ne.
Jenom se bojí.
Ale ty se mě nebojíš.
Kde jiní vidí zrůdu,
vidím válečníka.
Zbraň v rukou Curu.
Ponížil jsem tě před Titem,
ale jen abych tě ochránil.
Před synem boha musí každý znát své místo.
I ty?
Toto je svatá válka,
je to větší než ty nebo já.
Brzy Sancovo vojsko vstoupí do Říma
a ty budeš stát po mém boku.
- Nesmíme riskovat životy oba. - Co tím chceš říct?
Potřebuji tě v Římě.
Mé místo je vedle tebe.
Řím nemá dva krále bez důvodu.
Když jeden padne, druhý bude bránit město.
Vím, o co ti jde.
Myslíš, že padnu já,
protože ve tvých žilách koluje královská krev
a já jsem jen otrok.
- To není pravda. - Nelži mi!
Ty přece neumíš lhát.
Jestli je proroctví pravdivé, raději zemřu já.
- Nežádal jsem tě, abys mě chránil. - Ty to nechápeš?
Už jsem jednoho bratra ztratil!
Nedokázal jsem zachránit Enita,
ale můžu zachránit tebe.
Musíš mi to slíbit, Wire,
slib mi, že zůstaneš v Římě.
Slibuji.
Odevzdávám Řím do tvých rukou, bratře.
Říkals, že nechceš bojovat
po boku někoho, kdo ti nedokáže odhalit srdce.
Sabinové napadli posvátné město,
a cokoliv jsi provedla, týká se tebe a bohů, jež jsi urazila.
A tebe se ta válka netýká?
Co máš na mysli?
Muži, kteří zabili tvou rodinu, též pocházeli z Curu.
Už jsem se dočkal spravedlnosti, po které jsem toužil.
Sabinové, Latinové, pro mě žádný rozdíl.
Jen lidé, co nesou zátěž svých hříchů, žádné národy.
Ale budeš bojovat po boku Říma, zvolil sis stranu.
Jsem válečník, ne voják.
Nebojuji za krále ani za jeho město.
Tak proč bojuješ?
Protože jsi mě o to požádala.
A vím, že mě pořád potřebuješ.
Měl bys tam být též, abys nás vedl v bitvě.
Slíbil jsem to Iemovi.
Jsi vlk jako my, Wire, ne hlídací pes.
- Rumia je s námi. - Rumia!
Neměla jsi jim odhalovat boží slova.
Proroctví nenáleží jen těm, kdo mají dar je přijímat,
ale i těm, kterým vstoupí do života.
Volusia má pravdu, jsou to cizinci.
Je to svatokrádež,
jde o nepřátele krále Tita, to jemu patří naše oddanost.
Tak dost! Já sama jsem byla zvolena za boží hlas,
jen já znám Sancovu vůli.
Ersilie! Nech ji, prosím!
Znát budoucnost jim nepomůže.
Pravda je jen další způsob, jak bohové
ničí lidi.
- Pojď se mnou! - Ne!
- Pojď, nebo tě zabijí! - Přestaň!
Pomoz mi.
Pomoz mi!
Máme ji zastavit?
Nechte ji být.
Zasloužil sis víc, otče,
ale víc udělat nemohu.
Nechť tě Jupiter doprovází na tvé cestě.
Nenarodila ses v Curu,
a nejsi Latinka.
Slyším to z tvého hlasu.
Má rodina žila na venkově v Etrurii,
můj otec léčil smrtelná zranění,
a s ním i mnozí další.
Já jim pomáhala.
Pak přišli Sabinové a odvedli tě?
Tvého otce?
Zabili ho?
Prodal mě, vyměnil za dvacet ovcí.
Neposlal jsi pro mě, abys mluvil o mém životě.
Chci vědět, proč jsi nám řekla o proroctví svého boha.
Stál jsi při nás,
a Sancus je štědrý k těm, kdo dodrží své sliby.
To není pravda!
Udělala jsi to, abys oslabila Řím,
rozeštvala mě a mého bratra.
Proto on odešel a tys zůstal?
Iemos a já jsme bratři.
Nikdy to nikdo nezmění.
Kdybys s ním chtěl do bitvy,
ani muž, ani žena, ani bůh by tě nezastavili.
Ty máš strach. Tak je to.
A z čeho mám strach?
Že budeš ten podvodník, otrok nosící masku krále.
Co myslíš, že jsi ty?
Jsi taky otrokyně.
Já byla vyvolena,
ale ty stále musíš dokázat, kdo opravdu jsi.
Díky, žes mě nechal pohřbít mého otce.
Podívej se na mě.
Chci pocítit tvé ruce.
Očisti mě, jako jsi očistila svého otce.
- Dorazili jsme pozdě. - Není jich mnoho.
Můžeme tu pozici dobýt zpět.
Buď opatrný.
Kupředu!
Je to past!
Štíty!
Za krále Tita!
Vydržte!
Rumia je s námi!
Řím!
Pozor zezadu!
Musíme jít!
Stáhněte se!
Jsi v pořádku?
Měl jsi zůstat v bezpečí!
Okamžitě ho chyťte!
Měl jsem to být já.
Měl jsem to být já!
Nesmíš mě nechat samotného!
Podívej se na mě, Ieme!
České titulky Petr Miklica Iyuno-SDI Group 2022