GODINU DANA RANIJE
Šta prinosiš kao žrtvu proroku boga Sanka?
Samo svoj život.
Trebalo bi da bude dovoljno.
Odavde pa nadalje moraš da nastaviš sam.
Reci mi svoje ime.
Nekad sam znao ko sam,
ali sad više ništa ne znam.
Ti si stranac.
Zašto si došao ovamo?
Moji bogovi mi se više ne obraćaju.
Sanko te je video, mrtvog među živima.
Govori iskrenog srca i saslušaće tvoje reči.
Izneverio sam ćerku,
uništio sve što sam voleo.
Ako me ni smrt nije htela,
zašto sam još živ?
Kad mačevi ožedne, dobićeš odgovor koji tražiš.
Sada prinesi svoju žrtvu Bogu.
Ne boj se.
Preporodi se i stavi novo lice.
ROMUL
Kada napadamo Rim?
Alba je pod našom vlašću,
ali ostatak vojske još nije stigao iz Kvirinala.
Stići će tek za pet dana.
Ne želim da čekam.
Gospodaru?
Hoću svoje sveštenice nazad, Sabo!
Odmah.
Bila bi greška napasti bez ostatka vojske.
Alba je bila nečuvana i bez vođe.
Rim nas očekuje
i njegovi kraljevi su spremni za borbu.
Ne obraćaj se više nikada tako sinu Božjem.
Ti si ništarija, bezvredan si.
Izgovori to.
Ja sam ništarija.
Molim vas, oprostite mu na drskosti,
još uči, ali to je najbolji ratnik kog imamo.
Slažeš se s njim?
Više ne čujem očev glas.
Sveštenica mi je prenosila njegove reči,
ali sada čujem samo tišinu.
Bez njihovih predviđanja, kao da više ne znam šta je ispravno.
Možda bismo mogli da uradimo nešto.
Na Politoriju, brdu severoistočno odavde, nalazi se rimski garnizon.
Ako pođem večeras, s odabranim ljudima, mogli bismo da ga osvojimo.
Ostali vojnici će ostati da brane Albu.
Kad sva vojska bude na broju, s tog brda ćemo prevladati na bojnom polju.
Rimljani neće imati gde da pobegnu.
Znam da bi ti i sveštenice rekle isto.
Dajem ti dozvolu, Sabo.
Htela si da razgovaraš s nama.
Evo nas.
Bog Sanko je prihvatio naše žrtve.
Kakve žrtve?
One koje nam je tvoj brat odobrio dok si bio odsutan.
Naša molitva je doprla do Sanka,
njegov glas mi je šapnuo šta treba da se desi.
Ne zanima nas glas stranog boga.
Spominjao je Rim i Kvirinal,
rat koji će zadesiti naše narode.
Rat?
Zašto nam to govoriš?
Ja sam samo glasnica.
Je l' ti bog rekao ko će pobediti u tom ratu?
Ne, ali spomenuo je vas dvojicu.
Rekao mi je da će grad sa dva kralja oplakivati svog vladara.
Od vas dvojice ostaće samo jedan.
Lažni kralj će umreti, pravi kralj će živeti,
a njegovo ime će zauvek biti vezano za ime njegovog grada.
Romul,
jer će vladati Rimom.
Otkada gajiš te sumnje u srcu?
Odavno.
Trebalo je ranije to da spomenem.
Ta žena ne zastupa Rumiju,
nego samo svog boga, znaš to bolje od mene,
neprijateljskog boga koji želi da nas okrene jednog protiv drugog.
Ali generacijama je čopor imao samo jednog vođu.
Sam si to video u šumi.
Nismo više u šumi. Osvrni se oko sebe, pogledaj gde smo dospeli.
Ne bismo uspeli bez Jema.
On i ja smo osnovali grad posvećen Rumiji.
Na dvojica zajedno smo Romul.
Veruj u nas, Hereneje.
Ne tražim ti to kao kralj, nego kao prijatelj.
Jemu i meni trebaš,
meni si potreban.
I biću uz tebe, Viro, uvek.
Razmišljaš o rečima one žene.
Proročanstva su opskurna.
Bogovi nam se obraćaju,
ali ne razumemo uvek njihov jezik.
Kad sam bila vestalka
i ja sam čula reči bogova, videla sam Enitovu smrt
i ljude koji su te nazivali ubicom.
Jedino što sam htela je bilo da te ubijem,
ali to nije bila istina.
Jedina istina je da je Enito mrtav. -Znam da se bojiš.
Ne bojim se za sebe.
Donosiš vesti iz Albe?
Alba je pala,
kralj Numitor je ubijen.
A moja majka?
Živa je, ali zarobljena.
Spusti pogled,
robinjo.
Videla si šta je tvoj sin uradio?
On je kriv što je tvoj grad uništen.
Hoćeš li moći da mu oprostiš?
Nije Jem kriv što si ti uništio Albu.
Tražila sam ti mir, a odgovorio si krvlju i čelikom.
Gde je moj otac?
Tvoj otac je sa svojim narodom,
među mrtvima u tvom gradu.
Možda ćeš ga naći tamo,
ako mu ptice nisu pojele telo.
Tit nije traćio vreme.
Šačica Sabinjana već stiže iz Albe.
Nema vojnika na putu prema Rimu.
Naši izviđači nisu ništa videli.
Ne idu prema Rimu.
Video sam ih svojim očima na putu kroz šumu severoistočno od Albe.
Malo ih je i brzi su. Ne idu stazama,
nego kroz šumu u tišini,
kreću se samo noću, bez baklji,
služeći se svetlom punog meseca.
Tako su postali nevidljivi.
Idu na Politorijum. - Imamo garnizon tamo?
Nisu spremni za frontalni napad, ali pripremaju se za to.
Znaju da će s brda prevladati dolinom.
Pripremi ljude.
Nemamo mnogo vremena. Zaustavićemo ih pre nego što zauzmu brdo.
Šta radiš ovde?
Ako si Latin, prešao si granicu svoje zemlje.
Ja sam tačno tamo gde treba da budem.
Moji saputnici i ja smo žedni. Daj nam malo mleka.
Šta ti je s licem?
Šta je? Stidljiv si?
Ne budi stidljiv. Pokaži se!
Pogledajte ga! On je čudovište!
Čudovište!
Pokaži se!
Dosta!
Prestani!
Ovaj čovek je hrabriji od svih vas zajedno.
Ako me ubiješ
i ti ćeš umreti.
Želiš li da umreš?
Moj život mi više ne pripada.
U pravu si.
Odsada pa nadalje pripada meni i kralju Titu.
Slugo!
Niko neće da jede s tobom.
Ne veruju mi jer sam stranac.
Ne.
Samo se boje.
Ali ti me se ne bojiš.
Gde drugi vide čudovište,
ja vidim ratnika,
oružje u rukama Kvirinala.
Ponizio sam te pred Titom,
ali zato da te zaštitim.
Pred Božjim sinom svi moramo da znamo gde nam je mesto.
I ti?
Ovo je sveti rat.
Mnogo je veći od nas obojice.
Uskoro će Sankova vojska ući u Rim,
a ti ćeš biti uz mene.
Ne možemo obojica da rizikujemo život. -Šta to govoriš?
Potreban si mi u Rimu.
Mesto mi je uz tebe.
Rim s razlogom ima dva kralja.
Ako jedan pogine, drugi će braniti grad.
Znam šta radiš.
Misliš da sam ja taj koji će umreti,
jer tvojim venama teče krv kraljeva,
a ja sam samo rob.
Nije tako. -Ne laži me!
Ne znaš da lažeš.
Ako je proročanstvo tačno, radije bih ja umro.
Nisam ti tražio da me štitiš. -Zar nisi shvatio?
Već sam izgubio jednog brata.
Nisam mogao da spasem Enita,
ali tebe mogu da spasem.
Moraš da mi obećaš, Viro.
Obećaj mi da ćeš ostati u Rimu.
Obećavam.
Ostavljam Rim u tvojim rukama, brate.
Rekao si da nećeš da se boriš
uz nekoga ko ne otkriva šta mu je na duši.
Sabinjani su napali sveti grad,
a sve što si ti uradila tiče se tebe i bogova koje si uvredila, a ne mene.
A tiče li te se ovaj rat?
Kako to misliš?
Ljudi koji su ti pobili porodicu takođe su došli iz Kvirinala.
Već sam izvršio pravdu koju sam hteo.
Sabinjani, Latini, meni su svi isti.
Ljudi koji nose teret svojih greha, a ne narodi.
Ali borićeš se uz Rim, odabrao si stranu.
Ja sam ratnik, a ne vojnik.
Ne borim se za kralja ni za njegov grad.
Zašto se onda boriš?
Jer si mi ti to tražila.
I znam da ti još trebam.
I ti bi nas trebalo da vodiš u bitku.
Obećao sam Jemu.
Ti si vuk kao mi, Viro, a ne pas čuvar.
Rumija je s nama! -Rumija!
Nije trebalo da im obznaniš Božje reči.
Proročanstva ne pripadaju samo onima koji imaju dar da ih čuju,
nego i onima koji moraju da ih prožive.
Voluzija je u pravu, stranci su.
To je svetogrđe!
To su neprijatelji kralja Tita. Njemu smo odane.
Dosta! Jedina sam odabrana da budem božji glas,
jedina istinski poznajem volju Sankovu.
Ersilija! Pusti je, molim te!
Poznavanje budućnosti im neće pomoći.
Istina je samo još jedan način na koji bogovi...
Uništavaju ljude.
Pođi sa mnom! -Ne!
Pođi ili će te ubiti! -Ostavi me!
Pomozi mi.
Pomozi mi!
Da je zaustavimo?
Pustite je.
Zaslužio si više, oče,
ali ovo je sve što mogu.
Neka te Jupiter vodi na putovanju.
Nisi rođena u Kvirinalu
i nisi Latinka.
Čuo sam ti to u glasu.
Moja porodica je živela u selu u zemlji Etruraca.
Moj otac je vidao smrtonosne rane,
a i mnogi drugi s njim
i ja sam im pomagala.
Sabinjani su došli i oteli te?
A tvoj otac?
Ubili su ga?
Prodao me za dvadeset ovaca.
Nisi poslao po mene da razgovaramo o mom životu.
Zašto si nam obznanila proročanstvo svog boga?
Bio si pravedan prema nama,
a Sanko je velikodušan prema onima koji ispune obećanja.
Nije istina!
Uradila si to da oslabiš Rim,
da razjediniš mog brata i mene.
Zato je on otišao, a ti si ostao?
Jem i ja smo braća.
Niko nikada to neće moći da promeni.
Da si hteo da pođeš s njim u bitku,
nijedan muškarac, žena ni bog ne bi mogli da te spreče,
a Sanko stvarno jeste velikodušan prema onima koji ispune obećanja.
A čega se bojim?
Da si uljez, rob koji nosi masku kralja.
Šta misliš ko si?
I ti si robinja.
Ja sam odabrana,
ali ti još moraš da dokažeš ko si zaista.
Hvala što si mi dozvolio da sahranim oca.
Pogledaj me.
Želim da osetim tvoje ruke.
Operi me kako si oprala svog oca.
Kasno smo stigli. -Nema ih mnogo.
Još možemo da povratimo garnizon.
Čuvaj se.
Juriš!
To je zamka!
Štitovi!
Za kralja Tita!
Drži!
Rumija je s nama!
Rim!
Pogledajte iza sebe!
Moramo da idemo!
Povlačenje!
Dobro si?
Rekao sam ti da se čuvaš!
Uhvatite ga!
Trebalo je da to budem ja!
Ne možeš da me ostaviš samog!
Pogledaj me, Jeme.
Jeme!
MEDIATRANSLATIONS