CU UN AN ÎN URMĂ
Ce-i oferi ca sacrificiu oracolului zeului Sancus?
Doar propria viață.
Ar trebui să fie suficient.
De aici trebuie să mergi singur.
Spune-mi numele tău.
A fost o vreme în care știam cine sunt.
Dar acum nu mai știu.
Ești un străin.
De ce ai venit aici?
Zeii mei nu mai vorbesc cu mine.
Sancus te-a văzut, un mort printre vii.
Vorbește cu inima sinceră, iar el te va asculta.
Am trădat încrederea fiicei mele,
am distrus tot ce am iubit.
Dacă nici măcar moartea nu m-a vrut,
de ce mai trăiesc?
Când săbiile vor fi însetate, atunci vor veni și răspunsurile.
Acum oferă sacrificiul tău zeului.
Nu-ți fie teamă!
O să renaști, pune-ți noua ta față!
Când vom ataca Roma?
Am reușit să ținem Alba sub control,
dar restul armatei abia a plecat din Cures
și vor ajunge abia peste cinci zile.
Nu vreau să aștept.
Regele meu?
Îmi vreau preoteasa înapoi, Sabos.
Acum!
Să atacăm fără restul armatei ar fi o greșeală.
Alba nu era păzită și fără căpetenie,
Roma ne așteaptă,
iar regii sunt gata să lupte.
Niciodată nu-i vorbești așa fiului zeului.
Ești un nimeni, nu valorezi nimic.
Spune-o!
Sunt un nimic.
Îmi cer scuze pentru aroganța lui,
încă are multe de învățat, dar e cel mai bun luptător al nostru.
Și tu ești de acord cu el?
Nu mai aud vocea tatălui meu.
Preoteasa îmi aducea vești de la el.
Acum e liniște.
Fără prezicerile sale, nu mai știu ce e bine și ce e rău.
Am putea să facem ceva.
Pe dealul Politorium, la nord de aici, e o garnizoană romană.
Dacă plec în seara asta cu un grup restrâns, o putem cuceri.
Restul soldaților vor rămâne să apere Alba.
Când armata noastră se va reuni, de pe deal vom domina câmpul de luptă.
Romanii nu vor avea scăpare.
Știu că și preotesele v-ar spune același lucru.
Ai permisiunea mea, Sabos.
Voiai să vorbești cu noi.
Iată-ne aici.
Zeul Sancus a acceptat ofrandele noastre.
Ce ofrande?
Cele oferite nouă de fratele tău în absența ta.
Rugăciunile noastre au ajuns la Sancus.
Vocea lui mi-a șoptit lucrurile care se vor întâmpla.
Nu suntem interesați de cuvintele unui zeu străin.
A vorbit despre Roma și Cures
și despre războiul dintre popoarele noastre.
Război?
De ce ne spui nouă asta?
Eu sunt un mesager, asta e tot.
Zeul tău ţi-a spus cine va câștiga războiul?
Nu, dar a vorbit despre voi doi.
Mi-a spus că orașul celor doi regi își va jeli conducătorul.
Dintre voi doi, doar unul va supraviețui.
Regele fals va muri și regele adevărat va trăi.
Numele lui va fi pentru totdeauna legat de acest oraș,
Romulus,
pentru că el va domni peste Roma.
De cât timp și-au făcut loc aceste îndoieli în inima ta?
De prea mult timp.
Trebuia să vorbesc de mult.
Acea femeie nu vorbește în numele Rumiei,
ci al zeului ei, tu știi asta mai bine decât mine.
Un zeu care este inamicul nostru vrea să vă înstrăineze pe voi doi.
Totuși, de generații, o haită are un singur conducător.
Ai văzut și tu asta în pădure.
Nu mai ești în pădure, uită-te în jur, uite unde am ajuns.
Nu am fi reușit fără Yemos.
Eu și el am fondat orașul dedicat Rumiei.
Împreună noi suntem Romulus.
Crede în noi, Herenneis.
Nu îți cer asta în calitate de rege, ci de prieten.
Eu și Yemos avem nevoie de tine.
Eu am nevoie de tine.
Și voi fi mereu alături de tine, Wiros.
Te gândești la cuvintele acelei femei.
Profețiile sunt obscure,
zeii vorbesc cu noi,
dar nu întotdeauna le înțelegem cuvintele.
Când am fost o preoteasă a zeiței Vesta,
și eu am primit cuvintele zeilor, l-am văzut pe Enitos murind...
Și pe oamenii care te numeau pe tine ucigaș.
Nu-mi doream decât să te ucid,
dar nu era adevărat.
- Adevărul era doar că Enitos murise. - Știu că ți-e teamă.
Nu mi-e teamă pentru mine.
Aduci vești de la Alba?
Alba a căzut,
regele Numitor a fost ucis.
Și mama mea?
E în viață, dar e prizonieră.
Lasă privirea în jos,
ești o sclavă.
Ai văzut ce a făcut fiul tău?
E vina lui că orașul tău a fost distrus.
Vei putea să-l ierți?
Vina nu e a lui Yemos, tu ai distrus Alba,
eu am cerut pace și tu ai răspuns cu sânge.
Unde este tatăl meu?
Tatăl tău este cu oamenii lui,
printre morții din orașul tău.
Poate îl găsești acolo,
dacă păsările nu i-au devorat deja cadavrul.
Titus nu a pierdut timpul.
O parte dintre sabini avansează deja spre Alba.
Nu sunt soldați în drum spre Roma.
Iscoadele noastre nu au văzut nimic.
Nu se îndreaptă spre Roma.
I-am văzut cu ochii mei mergând prin pădure, spre Alba.
Sunt puțini și rapizi și nu folosesc drumurile,
ci merg în tăcere prin pădure,
avansează doar noaptea, fără torțe,
profitând de lumina lunii,
în acest fel, fiind invizibili.
- Se îndreaptă spre Politorium. - Avem o garnizoană acolo?
Nu sunt gata de o luptă directă, dar se pregătesc pentru asta.
Știu că de pe acel deal vor domina câmpul de luptă.
Pregătește oamenii!
Nu avem mult timp, îi vom opri înainte să cucerească dealul.
Ce faci aici?
Dacă ești latin, ai trecut granița, ești pe pământurile noastre.
Sunt exact unde trebuie să fiu.
Mie și prietenilor mei ne este sete, dă-ne niște lapte.
Ce ai pățit la față?
Ce e cu tine, ești timid?
Nu-ți fie rușine, arată-te!
Uitați-vă la el, e un monstru!
Un monstru!
Arată-ți fața!
Destul!
Oprește-te!
Omul ăsta are mai mult curaj decât voi toți împreună.
Dacă mă ucizi,
vei muri și tu.
Vrei să mori?
Viața mea nu-mi mai aparține.
Ai dreptate,
de acum înainte, îmi aparține mie și regelui Titus.
Servios!
Nimeni nu mănâncă împreună cu tine.
Nu ai încredere în mine pentru că sunt străin.
Nu.
Le este teamă.
Dar ție nu ți-e teamă de mine.
Acolo unde alții văd un monstru,
eu văd un războinic,
o armă care e în mâna orașului Cures.
Te-am umilit în fața lui Titus,
dar am făcut-o ca să te protejez.
În fața fiului zeului trebuie să ne cunoaștem locul.
Și tu?
Acest război divin
e mai important decât noi doi.
În curând, armata lui Sancus va intra în Roma,
iar tu vei fi alături de mine.
- Nu ne putem risca amândoi viața. - Despre ce vorbești?
Am nevoie să rămâi în Roma.
Locul meu e lângă tine.
Există un motiv pentru care Roma are doi regi.
Dacă unul e învins, celălalt va apăra orașul.
Știu ce faci,
crezi că tu ești cel care va muri,
pentru că sângele unui rege curge prin venele tale,
iar eu sunt doar un sclav.
- Nu e adevărat! - Nu mă minți!
Nu ești capabil să minți.
Dacă profeția e adevărată, prefer să mor.
- Nu ți-am cerut să mă protejezi. - Nu înțelegi?
Am pierdut deja un frate!
Nu l-am putut salva pe Enitos,
dar te pot salva pe tine.
Trebuie să-mi promiți, Wiros.
Promite-mi că vei rămâne în Roma!
Îți promit!
Las Roma în mâinile tale, frate.
Ai spus că nu vrei să lupți
alături de cineva care nu-și dezvăluie inima.
Sabinii au atacat orașul sacru.
Orice ai făcut vă privește pe tine și pe zeii pe care i-ai supărat.
Și acest război te privește pe tine?
Ce vrei să spui?
Oamenii care ți-au ucis familia veneau tot din Cures.
Am primit dreptatea pe care o căutam.
Sabini, latini, pentru mine nu e nicio diferență,
oamenii poartă povara păcatelor lor, nu popoarele.
Dar vei lupta de partea Romei, ai ales deja.
Sunt un războinic, nu un soldat.
Nu lupt pentru un rege sau pentru orașul lui.
Atunci, de ce lupți?
Pentru că m-ai rugat tu.
Și știu că încă ai nevoie de mine.
Și tu ar trebui să fii acolo, să ne conduci în luptă.
I-am promis lui Yemos.
Tu ești un lup, ca noi, Wiros, nu un câine care stă de pază.
- Rumia e cu noi! - Rumia!
Nu trebuia să le dezvălui cuvintele zeului.
Profețiile nu aparțin doar celor care au darul de a le primi,
ci și celor care trebuie să le trăiască.
Volusia are dreptate, sunt străini.
E un sacrilegiu.
Ei sunt inamicii regelui Titus, lui îi datorăm loialitatea noastră.
Gata! Eu am ales să fiu vocea zeului,
doar eu cunosc voia lui Sancus.
Ersilia! Las-o, te rog!
Faptul că știu viitorul nu-i va ajuta.
Adevărul este o altă cale a zeilor
de a-i distruge pe oameni.
- Vino cu mine! - Nu!
- Vino sau te omor! - Lasă-mă!
Ajută-mă!
Ar trebui s-o oprim?
Lăsați-o!
Meritai mai mult, tată,
dar asta e tot ce pot să-ți ofer.
Fie ca Jupiter să-ți ghideze drumul!
Nu te-ai născut în Cures
și nu ești latină.
Am înțeles asta din vocea ta.
Familia mea a trăit într-un sat din teritoriile etrusce,
tatăl meu vindeca răni grave...
Și alții făceau asta împreună cu el,
iar eu îi ajutam.
Sabinii te-au răpit?
Și tatăl tău?
L-au ucis?
M-a vândut pe douăzeci de oi.
Nu m-ai chemat ca să vorbești despre viața mea.
Vreau să știu de ce ne-ai spus profeția zeului tău.
Ai fost drept cu noi.
Și Sancus e generos cu cei care își țin promisiunile.
Nu e adevărat!
Ai făcut-o ca să slăbești puterea Romei,
ca să creezi discordie între mine și fratele meu.
De aceea el a plecat și tu ai rămas?
Eu și Yemos suntem frați,
nimeni nu va schimba acest lucru.
Dacă voiai să fii alături de el în luptă,
niciun bărbat, nicio femeie și niciun zeu nu te-ar fi putut opri.
Sancus e generos cu cei care își țin promisiunile, asta e adevărat.
Și de ce îmi este teamă?
Că ești doar un impostor, un sclav care poartă masca unui rege.
Cine te crezi?
Și tu ești o sclavă!
Eu am fost aleasă,
dar tu încă trebuie să demonstrezi cine ești cu adevărat.
Mulțumesc că mi-ai permis să-mi îngrop tatăl.
Uită-te la mine!
Vreau să-ți simt mâinile.
Curăță-mă așa cum ai făcut-o și cu tatăl tău!
- Am ajuns prea târziu. - Sunt prea mulți.
Putem recuceri garnizoana.
Ai grijă!
Înaintați!
E o capcană!
Scuturile!
Pentru regele Titus!
Rezistați!
Rumia e cu noi!
Roma!
Uitați-vă în spate!
Trebuie să mergem!
Retragerea!
Ești bine?
Ți-am spus să rămâi la loc sigur!
Prindeți-l!
Trebuia să fi fost eu!
Nu mă poți lăsa singur!
Uită-te la mine, Yemos!
Ați urmărit serialul ROMULUS Seria II, episodul 3