1 година по-рано
Какво ще принесеш в жертва на оракула на бог Санкус?
Само живота си.
Това е достатъчно.
Оттук ще продължиш сам.
Кажи ми името си.
Имаше време, когато знаех кой съм.
Но вече съм нищо.
Ти си чужденец.
Защо дойде тук?
Боговете ми вече не говорят с мен.
Санкус те е видял мъртъв сред живи.
Говори с честно сърце, и той ще чуе думите ти.
Предадох доверието на дъщеря си,
унищожих всичко, което обичах.
Дори смъртта не ме иска.
Защо съм още жив?
Когато мечовете са жадни, ще намериш отговорите, които търсиш.
Сега поднеси дара си на бога.
Не се страхувай.
Ще бъдеш прероден, ще гледаш с други очи.
Р О М У Л 2 Войната за Рим
Кога ще нападнем Рим?
Алба е под наш контрол,
но останалата част от войската идва от Курес
и няма да пристигне за пет дни.
Не искам да чакам.
Господарю?
Искам си жриците, Сабос.
Сега.
Да нападнем без останалата част от армията, ще бъде грешка.
Алба е без управление и без господар,
Рим ни очаква
и воините му са готови за битка.
Никога не се обръщай така към божия син.
Ти си нищо, безполезен си.
Кажи го.
Аз съм нищо.
Моля за прошка за неговата арогантност.
Има още да се учи, но е най-добрият ни воин.
И ти ли си съгласен с него?
Вече не чувам гласа на баща си.
Жрицата ми донесе неговите думи,
но сега има само тишина.
Без техните предзнаменования вече не знам кое е правилно.
Може би има нещо, което може да направим.
Има римски гарнизон на хълма в Политориум на североизток оттук.
Ако тази нощ тръгна с избрана група мъже, ще го покорим,
а останалите воини ще останат да бранят Алба.
Когато войската ни се събере, ще доминираме на бойното поле.
Римляните няма да се измъкнат.
Знам, че и жриците ще ти кажат същото.
Имаш позволението ми, Сабос.
Искала си да говориш с нас.
Тук сме.
Бог Санкус прие даровете ни.
Какви дарове?
Тези, които брат ти ни даде, докато те нямаше.
Молитвата ни стигна до Санкус,
гласът му ми прошепна какво ще се случи.
Не ни интересува гласът на чужд бог.
Той говори за Рим и Курес,
за войната, която ще връхлети народите ни.
Война?
Защо ни казваш това?
Аз съм само вестоносец.
Богът ти каза ли ти кой ще спечели войната?
Не, но говори за вас двамата.
Каза ми, че градът с двамата царе ще оплаква своя владетел.
От двамата ще остане само един.
Фалшивият цар ще умре, истинският ще живее.
Името му ще бъде свързано завинаги с това на града му.
Ромул.
Защото той ще бъде цар на Рим.
Откога таиш тези съмнения?
Твърде дълго,
трябваше да говоря за това по-рано.
Тази жена не говори от името на Румия,
а от името на своя бог. Знаеш това по-добре от мен.
Този бог е наш враг и иска да ни противопостави един на друг.
Но от поколения винаги е имало само един водач -
ти го видя в гората.
Вече не сме в гората, огледай се, виж докъде стигнахме.
Нямаше да се справим без Йемос.
Той и аз основахме свещения град на Румия.
Заедно, ние сме Ромул.
Повярвай в нас, Херенис.
Не те моля за това като цар, а като приятел.
Йемос и аз се нуждаем от теб,
аз се нуждая от теб.
Винаги ще бъда на твоя страна, Вирос.
Мислиш за думите на онази жена.
Пророчествата са мрачни,
боговете ни говорят,
но ние невинаги разбираме езика им.
Когато бях жрица на Веста,
получих думата на боговете, видях как Енитос умира
и хора, които те наричат убиец.
Всичко, което искаха, бе да те убия,
но това не беше истина.
Истината е, че Енитос е мъртъв. - Знам, че се страхуваш.
Не се страхувам за себе си.
Носиш ли новини от Алба?
Алба падна,
цар Нумитор е убит.
А майка ми?
Жива е, но е заловена.
Сведи поглед,
робиньо.
Видя ли какво направи синът ти?
Той е виновен, че градът ти е разрушен.
Ще можеш ли да му простиш?
Вината не е на Йемос, ти унищожи Алба.
Помолих те за мир, а ти отговори с кръв и мечове.
Къде е баща ми? - Баща ти е при народа си,
той е сред мъртъвците в твоя град.
Може би ще го намериш там,
ако птиците не са изяли трупа му.
Тит не си губи времето.
Шепа сабини пътуват от Алба. - Няма воини по пътя към Рим.
Съгледвачите ни не са видели нищо.
Не се отправят към Рим.
Видях ги с очите си да приближават в горите североизточно от Алба.
Малко са и са бързи, не минават по пътеките,
а тихо се движат през гората.
Придвижват се само нощем без факли
и използват светлината на пълната луна.
Така стават невидими.
Насочили са се към Политориум. - Имаме ли гарнизон там?
Не са готови за фронтална битка, но се подготвят за нея.
Знаят, че от онзи хълм ще владеят равнината.
Подготви хората, нямаме много време. Ще ги спрем, преди да покорят хълма.
Какво правиш тук?
Ако си латин, си прекрачил границата на земите си.
Аз съм там, където трябва да бъда.
Аз и другарите ми сме жадни, дай ни малко мляко.
Какво е станало с лицето ти?
Какво, срамуваш ли се?
Не се срамувай, покажи се.
Вижте го, той е чудовище.
Чудовище, покажи се!
Достатъчно!
Спри!
Този човек има повече смелост от всички вас, взети заедно.
Ако ме убиеш,
ти също ще умреш.
Искаш ли да умреш?
Животът ми вече не ми принадлежи.
Прав си,
от сега нататък принадлежи на мен и на цар Тит.
Сервиос!
Никой ли не яде с теб?
Не ми вярват, защото съм чужденец.
Не.
Те се страхуват.
Но теб не те е страх от мен.
Там, където другите виждат чудовище,
аз виждам воин,
оръжие в ръцете на Курес.
Унизих те пред Тит,
но го направих, за да те предпазя.
Пред божия син всички трябва да помним мястото си.
И ти ли?
Това е свещена война,
тя е много по-голяма от нас двамата.
Скоро воините на Санкус ще влязат в Рим
и ти ще бъдеш до мен.
Не може и двамата да умрем. - Какво говориш?
Трябваш ми в Рим.
Мястото ми е при теб.
Рим не напразно има двама царе.
Ако единият падне, другият ще защити града.
Знам какво правиш.
Мислиш, че аз ще умра,
защото във вените ти тече царска кръв, а аз съм просто роб.
Не е вярно. - Не ме лъжи!
Ако това пророчество е истина, предпочитам да умра.
Не те моля да ме защитаваш. - Не разбираш ли?
Вече загубих един брат.
Не можах да спася Енитос,
но мога да спася теб.
Обещай ми, Вирос,
обещай ми, че ще останеш в Рим.
Обещавам.
Оставям Рим в ръцете ти, братко.
Каза, че не искаш да се биеш
до човек, който не разкрива сърцето си.
Сабините нападнаха свещения град.
Каквото и да направиш, засяга теб. Обиждаш боговете, не мен.
Тази война засяга ли те?
Какво искаш да кажеш?
Мъжете, които убиха семейството ти, също дойдоха от Курес.
Вече получих справедливостта, която търсех.
Сабини, латини - за мен няма разлика.
Хората носят бремето на греховете си, не народите.
Но ти ще се биеш при Рим, вече си избрал своята страна.
Аз съм боец, а не войник.
Не се бия за някой цар или за града му.
А защо се биеш?
Защото ти ме помоли.
Знам, че още имаш нужда от мен.
Ти трябва да ни водиш в тази битка. - Обещах на Йемос.
Ти си вълк като нас, Вирос, а не куче пазач.
Румия е с нас! - Румия!
Не трябваше да им разкриваш думите на бог.
Пророчествата принадлежат не само на онези, които ги получават,
но и на онези, които трябва да ги изживеят.
Волузия е права, те са чужденци.
Това е светотатство,
те са врагове на цар Тит, към него трябва да сме лоялни.
Достатъчно! Сама избрах да бъда гласа на бог.
Само аз наистина знам каква е волята на Санкус.
Ерсилия! Пусни я, моля те.
Знам бъдещето им, това няма да им помогне.
Истината просто е друг начин на боговете
да унищожат хората.
Ела с мен. - Не.
Ела, или ще те убият. - Остави ме!
Помогни ми.
Помогни ми!
Да я спрем ли?
Оставете я.
Заслужаваше повече, татко,
но това е всичко, което мога да направя.
Нека Юпитер те води в пътуването ти.
Ти не си родена в Курес
и не си от латините. Разбрах го по гласа ти.
Семейството ми живее в село в земите на етруските.
Баща ми лекуваше смъртоносни рани.
Заедно с него помогнахме
на много хора.
Сабините ли дойдоха и те отведоха?
А баща ти?
Те ли го убиха?
Той ме продаде за 20 овце.
Не ме повика, за да говоря за живота си.
Искам да знам защо ни каза за пророчеството на твоя бог.
Ти беше с нас,
а Санкус е щедър към онези, които спазват обещанията си.
Това не е вярно!
Направи го, за да отслабиш Рим,
за да разделиш мен и брат ми.
Затова ли той си тръгна, а ти остана?
Йемос и аз сме братя.
Никой никога няма да успее да промени това.
Ако искаше да го последваш в битката,
никой мъж, жена или бог нямаше да може да те спре.
Санкус е щедър към онези, които спазват обещанията си.
И от какво се страхувам?
От това да станеш самозванец, роб, който носи маската на цар.
За каква се мислиш?
Ти също си робиня.
Аз бях избрана,
а ти все още трябва да доказваш какъв си наистина.
Благодаря ти, че ми позволи да погреба баща си.
Погледни ме.
Искам да усетя ръцете ти.
Почисти ме, както почисти баща си.
Закъсняхме. - Не са много.
Все още можем да върнем гарнизона.
Внимавай.
Напред!
Това е капан!
Щитове!
За цар Тит!
Защита!
Румия е с нас!
Рим!
Отстъпление!
Да тръгваме!
Добре ли си?
Казах ти да се скриеш.
Хванете го!
Трябваше да съм аз!
Не може да ме оставиш сам!
Погледни ме, Йемос.
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО