Hvad bringer du som offergave til guden Sancus' orakel?
Blot mit liv.
Det burde være nok.
Herfra må du fortsætte alene på din vej.
Hvad er dit navn?
Engang vidste jeg, hvem jeg var.
Men nu er jeg ingenting mere.
Du er en fremmed.
Hvorfor er du kommet?
Mine guder taler ikke længere til mig.
Sancus så dig, død blandt de levende.
Tal af et oprigtigt hjerte, så vil han lytte til dine ord.
Jeg svigtede min datters tillid...
...ødelagde alt, jeg havde kært.
Hvis ikke engang døden ville have mig...
...hvorfor er jeg så stadig i live?
Svaret på dit spørgsmål får du, når sværdene tørster.
Bring nu dit offer til guden.
Vær ikke bange.
Bliv genfødt og tag dit nye ansigt på.
Hvornår angriber vi Rom?
Alba er under vores kontrol -
- men resten af hæren er stadig på vej fra Cures.
Den er her først om fem dage.
Jeg vil ikke vente.
Min herre...
Jeg vil have min præstinde tilbage, Sabos!
Nu.
Et angreb uden resten af hæren ville være en fejl.
Alba var forsvarsløst og uden leder.
Rom venter på os, og dets konger er klar til at kæmpe.
Tal aldrig sådan til Guds søn igen.
Du er intet. Du er værdiløs.
Sig det.
Jeg er intet.
Undskyld. Han har meget at lære -
- men han er den bedste kriger, vi har.
Er du enig med ham?
Jeg hører ikke længere min fars stemme.
Jeg hørte hans ord gennem præstinderne, men nu er der tavshed.
Uden deres forvarsler...
...ved jeg ikke længere, hvad der er rigtigt.
Måske er der noget, vi kan gøre.
Der er en romersk garnison på Polititorium-højen nordøst herfor.
Hvis jeg tager af sted i aften med en udvalgt gruppe, kunne vi erobre den.
De øvrige bliver for at forsvare Alba.
Når hæren er fuldtallig, dominerer vi slagmarken fra højen.
Så slipper romerne ikke væk.
Præstinderne ville sige det samme.
Du har min tilladelse, Sabos.
Du ville tale med os. Her er vi.
Guden Sancus har taget imod vores offergaver.
Hvilke ofre?
Dem, din bror gav os i dit fravær.
Vores bøn er nået frem til Sancus.
Hans stemme hviskede til mig, hvad der vil ske.
Vi er ikke interesserede i at høre fra en fremmed Gud.
Den talte om Rom og Cures.
Om den krig, der rammer vores folk.
Krig?
Hvorfor fortæller du os det?
Jeg er bare budbringer. Ikke andet.
Fortalte din Gud dig, hvem der vil vinde krigen?
Nej, men han talte om jer to.
Han fortalte mig, at byen med to konger vil sørge over sin hersker.
Af de to vil der kun være én tilbage.
Den falske konge vil dø. Den sande konge vil leve -
- og hans navn vil for altid være knyttet til byens... Romulus.
For han vil herske over Rom.
Hvor længe har du båret på tvivlen?
For længe. Jeg skulle have talt om det tidligere.
Hun taler ikke på Rumias vegne -
- men kun for hendes gud, det ved du bedre end jeg.
En gud, der er vores fjende og vil sætte os op mod hinanden.
Men i generationer -
- har flokken altid haft en leder. Det så du også i skoven.
Vi er ikke længere i skoven.
Se dig omkring. Se, hvor langt vi er kommet.
Vi kunne ikke have gjort det uden Iemos.
Han og jeg grundlagde byen og viede den til Rumia.
Sammen er vi Romulus.
Tro på os, Herreneis. Jeg beder dig ikke som konge, men som ven.
Iemos og jeg har brug for dig.
Og jeg vil altid være ved din side, Wiros. Altid!
Du tænker på den kvindes ord.
Profetier er obskure.
Guderne taler til os -
- men vi forstår ikke altid deres sprog.
Da jeg var vestalinde -
- modtog jeg også gudernes ord.
Jeg så Enitos dø.
Og mænd, der kaldte dig morder.
Jeg ønskede at dræbe dig, men det var ikke sandheden.
Sandheden er, at Enitos er død.
Jeg ved, du er bange.
Jeg er ikke bange for min skyld.
Er der nyt fra Alba?
Alba er faldet. Kong Numitor er blevet dræbt.
Og min mor?
Hun er i live, men i fangenskab.
Sænk blikket... slave.
Forstår du, hvad din søn har gjort?
Det er hans skyld, at din by er blevet ødelagt.
Kan du nogensinde tilgive ham?
Det er ikke Iemos skyld. Du har ødelagt Alba.
Jeg bad om fred, og du svarede med blod og jern.
Hvor er min far?
Din far er sammen med sit folk blandt de døde i din by.
Måske finder du ham der, hvis fuglene ikke allerede har ædt hans lig.
Titus spilder ikke tiden. En håndfuld sabinere er på vej fra Alba.
Der er ingen soldater på vej til Rom.
Vores spejdere har ikke set noget.
De er ikke på vej mod Rom.
Jeg så dem selv gå ind i skoven nordøst for Alba.
De er få og hurtige. De vælger ikke stierne -
- men går i stilhed gennem skoven.
De går kun om natten uden fakler i fuldmånens skær.
På den måde har de gjort sig usynlige.
De er på vej til Polititorium.
Har vi en garnison der?
De er ikke klar til et frontalangreb, men de forbereder det.
De ved, at de fra bakken dominerer sletten.
Gør mændene klar. Vi har ikke meget tid.
Vi stopper dem, før de erobrer bakken.
Hvad laver du her?
Hvis du er latiner, har du krydset grænsen for jeres land.
Jeg er præcis, hvor jeg skal være.
Mine venner og jeg er tørstige. Giv os noget mælk.
Hvad er der sket med dit ansigt?
Er du genert?
Vær ikke genert, vis dig!
Se på ham, han er et uhyre!
Uhyre! Vis dig!
Så er det nok!
Stands! Denne mand har mere mod end jer alle tilsammen.
Hvis du dræber mig, dør du også. Vil du gerne dø?
Mit liv tilhører ikke længere mig.
Du har ret.
Fra nu af tilhører det mig og kong Titus.
Servios!
Ingen vil spise med dig.
De stoler ikke på mig, fordi jeg er udlænding.
De er bare bange.
Men du er ikke bange for mig.
Hvor andre ser et uhyre, ser jeg en kriger.
Et våben i hænderne på Cures.
Jeg ydmygede dig foran Titus, men det var for at beskytte dig.
Foran Guds søn må vi alle huske vores plads.
Også du?
Det er en hellig krig. Den er større end både dig og mig.
Snart når Sancus' hær til Rom, og du vil være ved min side.
- Vi kan ikke begge risikere livet. - Hvad mener du?
Jeg har brug for dig i Rom.
Min plads er ved din side.
Rom har to konger af en grund.
Hvis den ene falder, vil den anden forsvare byen.
Jeg ved, hvad du gør. Du tror, jeg skal dø -
- for i dine årer løber kongers blod.
- Jeg er bare slave. - Nej.
Lyv ikke! Det kan du ikke.
Hvis profetien er sand, er det bedst, jeg dør.
Forstår du slet ikke? Jeg har allerede mistet en bror!
Jeg kunne ikke redde Enitos...
...men jeg kan redde dig.
Lov mig, Wiros...
...at du bliver i Rom.
Det lover jeg.
Jeg overlader Rom til dig, broder.
Du sagde, du ikke ville kæmpe ved siden af en, der skjuler sit hjerte.
Sabinerne angreb den hellige by.
Hvad du end har gjort, har fornærmet guderne, ikke mig.
Har denne krig noget med dig at gøre?
Hvad mener du?
De mænd, der dræbte din familie, kom også fra Cures.
Jeg havde allerede opnået den retfærdighed, jeg søgte.
Sabiner eller latiner. For mig er der ingen forskel.
En mand bærer selv byrden af sine synder, ikke et helt folk.
Men du vil kæmpe med Rom. Du har valgt side.
Jeg er kriger, ikke soldat. Jeg kæmper ikke for konge eller by.
Hvorfor kæmper du så?
Fordi du bad mig om det.
Og jeg ved, du stadig har brug for mig.
- Du bør også lede os i kampen. - Jeg har givet Iemos mit løfte.
Du er en ulv som os, Wiros, ikke en vagthund.
- Rumia er med os! - Rumia!
Rumia! Rumia!
Du burde ikke have afsløret Guds ord for dem.
Profetier tilhører ikke kun dem, der kan modtage dem -
- men også dem, der skal efterleve dem.
Volusia har ret. De er fremmede.
Det er helligbrøde. De er kong Titus' fjender.
Vi skylder ham vores loyalitet.
Så er det nok! Kun jeg er udvalgt til at være Guds stemme.
- Kun jeg kender Sancus' vilje! - Ersilia ...!
Ersilia, slip hende!
At kende fremtiden vil ikke hjælpe dem.
Sandheden er blot en anden måde for guderne...
...at ødelægge mennesker på.
- Kom med mig! - Nej!
- Kom, ellers dræber de dig! - Lad mig være!
Hjælp mig... Hjælp mig!
Skal vi stoppe hende?
Lad hende bare.
Du har fortjent mere, far.
Men dette er alt, hvad jeg kan gøre.
Må Jupiter vejlede dig på din færd.
Du er ikke født i Cures, og du er ikke latiner.
Jeg kan høre det på din stemme.
Min familie boede i en landsby i etruskernes land.
Min far helbredte dødelige sår.
Og med ham mange andre, og jeg hjalp dem.
Kom sabinerne og tog dig?
- Din far? Dræbte de ham? - Han solgte mig for 20 får.
Du har ikke sendt bud efter mig for at tale om mit liv.
Jeg vil vide, hvorfor du fortalte os din guds profeti.
Du var retfærdig over for os -
- og Sancus er gavmild over for dem, der holder deres løfter.
Det passer ikke!
Du gjorde det for at svække Rom og splitte mig og min bror.
Var det derfor, han rejste, og du blev?
Iemos og jeg er brødre.
Det kan ingen ændre på.
Hvis du ville følge ham i kamp -
- kunne ingen mand, kvinde eller Gud stoppe dig.
Du er bange. Det er sandheden.
- Og hvad er jeg bange for? - For at være en bedrager.
En slave med en konges maske på.
Hvem tror du, du er?
- Du er også en slave! - Jeg er blevet udvalgt.
Du skal stadig bevise, hvem du virkelig er.
Tak, fordi du lod mig begrave min far.
Se på mig.
Jeg vil mærke dine hænder.
Rens mig, som du rensede din far.
Vi kom sent.
De er ikke så mange. Vi kan stadig generobre garnisonen.
Vær forsigtig.
Fremad!
Det er en fælde!
Skjolde!
For kong Titus!
Gør modstand! Rumia er med os!
Rom!
Se bag jer!
Af sted! Retræte!
Er alt godt?
Jeg sagde, du skulle passe på dig selv!
Fang ham!
Det skulle have været mig!
Du kan ikke lade mig være alene!
Se på mig.
Iemos!
Tekster: Neel Rocco Iyuno