Kdo je ta ženska?
Ime mi je Silvia, Numitorjeva hčerka.
Govoriti hočemo s tvojim očetom, kraljem.
Kralj Albe je na potovanju. Jaz ga zastopam.
Zakaj ste v Albo prišli z orožjem?
Nisi podobna svojemu sinu.
Si Jema spoznal?
Spoznali smo dva rimska kralja.
Ponudili smo mir, ampak ugrabili so naše svečenice.
Jem tega ne bi naredil brez razloga.
Drzen je, ampak moral se bo naučiti.
Pusti nam čez mejo in Alba ne bo utrpela škode.
ROMUL
Pojdite ven.
Kam nas peljete?
Spoznali boste bolečino, kakršno je povzročil vaš narod.
Stara mati,
volčja gospa,
pokaži Deftri pot skozi močvirje mrtvih.
Stara mati,
volčja gospa,
pokaži Deftri pot skozi močvirje mrtvih!
Sprejmi darove in jok njenih bratov,
zaščiti svoje mesto.
Zaščiti svoje mesto.
Ubili ste Deftri.
Bog Sanko jo je izbral.
Ne razumeš, kakšna čast je to.
Če jih ubijemo, bo vojna.
Če se bo uresničila boginjina volja, se bomo maščevali.
Ampak one morajo ostati žive.
Napadi me!
Ne beži!
Kdo je naslednji?
Dobil sem sporočilo iz Albe.
Tit prosi za dovoljenje, da prečka mejo.
Mati je pridobila nekaj časa.
Hoče, da se pogajamo o miru.
Po tem, kar so naredili, še vedno verjameš v mir?
Ne vem.
Zato se moramo pripraviti na vojno.
Laus je že zapustil Gabi, z njim bodo prišli drugi kralji.
Če se hoče Tit bojevati,
nas ne sme videti neenotne. Pripravi vojake.
Kmalu odidemo.
Alba je bila dolgo naš dom.
Je nočeš več videti?
Nič več me ne veže na Albo.
Darove bom odnesel na grob svojega brata Enita.
Pridi z mano, skupaj bova molila.
Dobrodošel doma.
Mi še vedno nisi oprostila?
Veseli me, da si prišel.
Kje je Numit?
Bolečina mu je omračila um.
Od razpustitve Trideseterice ne prepozna mojega glasu.
Nisem hotel, da se Zveza razpusti.
Nihče ni hotel, ampak zgodilo se je in tega nisem preprečila.
Pustila sem ti, da se posvetiš tuji boginji,
pred Trideseterico sem branila tvoje odločitve.
Kaj drugega pa naj bi pričakovala od njih?
Hotel sem, da postaneš kralj Albe,
ampak šel si za Virom, ki mu rečeš brat,
pozabil pa si Enita, svojega brata.
Ti pa si moja mati.
Veš, kako ti rečejo?
Sin volkulje, sin Rumije.
Z Virom sva hotela nekje začeti znova.
Ves Lacij je opazil Rim, zdaj pa še Kvirinal.
Padli smo v zasedo. - Ne zanima me, kaj je bilo.
Ugrabil si njihove ženske in hočejo jih nazaj.
Misliš, da se Tit ne bo vojskoval, če mu vrnem svečenice?
Mir, ki ga je sklenil moj oče, je dragocen,
ampak krhek.
To je tvoje nasledstvo.
Edino, ki ti je še preostalo.
Na to se spomni jutri, ko boš govoril s Titom.
Poskrbi, da pride do dogovora.
Lahko greš.
Ded...
Enit?
Si to ti?
Jaz sem.
Pazi na mater in brata.
Potrebujeta te.
Kdaj ste nazadnje jedle?
Raje stradamo do smrti, kot da nas vi ubijete.
Ne izzivaj me!
Usmilili smo se vas, ali ni to dovolj?
Odtrgali ste nas od našega Boga,
tukaj nas imate zaprte proti naši volji, kot sužnje.
Ujetnice ste, ne pa sužnje.
In žive ste,
v nasprotju z Deftri, ki je mrtva.
Žive smo zato, ker smo edini adut za pogajanja,
ko pa vam ne bomo več koristne,
nas boste pobili
ali pa še kaj hujšega. - Rim je drugačen.
Tako je vedno bilo,
kri se plača s krvjo.
Nihče vas ne bo ranil,
obravnavane boste kot gostje.
Ne verjamem ti.
Mojo besedo imaš.
Je to kraljeva beseda?
Ja, obljubim ti.
Dokaži.
Gostje lahko molijo.
Kaj hočeš?
Kozo, alikabo, stebla bezga, žrtveni trinožec in vino.
Takrat bom vedela, koliko je vredna tvoja beseda.
Vir?
Latinski kralji so prišli.
Jejte,
jaz pa vam bom dal, kar si prosila.
Sprejeli smo tvoje vabilo, Vir...
Ampak ti in Jem vesta, da vojna nikomur ne koristi.
Mir je v Titovih rokah.
Če bomo napadeni, se bomo branili. Zato prosimo za pomoč.
Zapustili smo Zvezo, da ne bi imeli nič z vašo Boginjo.
Zakaj bi vam zdaj pomagali?
Tako je, Zveza trideseterice ne obstaja več.
Tega se Tit zaveda.
Naša mesta so najbližja Sabincem.
Neenotni smo šibki.
Samo enotni lahko zaščitimo svoje narode.
Rim nas je razdelil in zdaj bi nam radi ukazovali?
Moj brat in jaz nočeva nikomur vladati. -Kje pa je Jem?
Zakaj moramo govoriti s tabo?
Vir je kralj toliko, kot tudi Jem.
Vem, da so te ti ljudje izbrali za kralja,
ampak po tvojih žilah teče suženjska kri.
Prav imaš, Atis,
vem, kako je biti suženj
in molim k vsem bogovom, da tega nikoli ne izkusite,
ampak za Sabince je Rim samo prvi korak.
Sledili bodo Noment, Gabi, Tivoli in Satrik.
Ta vojna vpliva na vse nas.
Slišal sem, da znaš dobro govoriti,
ampak kako ti lahko verjamemo?
Če ne verjameš meni, verjemi Jemovi krvi.
Pridružite se nam in vsi bomo ostali svobodni.
Zakaj si se vrnila?
Jutri se bo Jem sestal s kraljem Sabincev.
Ali bo vojna?
Ne vem,
ampak če se bomo morali boriti,
je tvoje mesto z nami.
Kako dolgo nisi spala?
Bogovi me neprestano mučijo v sanjah.
Vedela si, da Mars ne ponuja miru.
Zadovoljiti se moraš s tem, da si izvršila pravico.
Ni moglo biti kar tako, da je hči ubila očeta.
Vedno je pravično maščevati nedolžno kri.
V tvojem srcu je nekaj, česar ne vidim.
Resnica, ki jo skrivaš in ki te ubija.
Ničesar ne skrivam.
Ponovi to.
Ne verjameš mi.
Ate!
Ne bom se boril na tvoji strani.
Ne borim se s tistimi, ki skrivajo, kar jim leži na duši.
Kralji imajo svoje razloge.
Menijo, da si je Rim prilastil Velijo.
Bojijo se nas.
Nič drugega.
Ampak tebi verjamejo.
Atis ti verjame.
Govori z njimi, prepričaj jih.
Ne morem, Vir. - Lahko.
Nekega dne bo moj glas lahko nosil težo mojih besed,
ampak ni še čas.
Kaj naj naredim?
Kraljem povej, kar hočejo slišati.
Prepričaj jih, da če pomagajo proti Kvirinalu,
bo Rim dolžnik vseh njihovih mest
in dobili bodo, kar si želijo.
Če pa se bodo izkazali za sovražnike,
se pretvarjali, da nas izkoristijo, ne bodo vedeli, da zares mi njih.
Mislim, da nisem pripravljen. - Vsi smo pripravljeni lagati.
Še posebno kralji.
Laži zame, Laus, pregovori jih, da se borijo.
Oče očetov, govori z nami.
Prevzemi svojo hčerko...
...in nam pokaži prihodnost, ki je določena.
Ersilija, kaj vidiš?
Naše zahteve poznaš.
Kralj Tit hoče samo tisto, kar mu pripada.
Ubili ste eno od naših in ne morete je vrniti.
Kaj torej želiš?
Tvoj kralj ne govori?
Nisem se prišel pogajat.
Mati mi ni tako rekla.
Jasen sem bil,
svoje svečenice hočem.
Dobil jih boš,
ampak najprej imam zahtevo.
Kakšno zahtevo?
Znak spoštovanja,
enakosti.
Nisva si enaka.
Hočem, da nas prosiš za odpuščanje.
Odpuščanje?
Jem, nikar... - Ker si nas prevaral,
ker si užalil Rim
in oskrunil sveto vez gostoljubja, ko si ubil eno naših.
Bog ne prosi odpuščanja!
Pred seboj ne vidim boga.
Ali veš, kaj to pomeni?
Pripravljeni smo.
Užalil si jih. -Mir ne pomeni nič, če živiš v pokori.
Alba se z vami ne bo spustila v nekoristno vojno.
Vir je zbral kralje sosednjih mest. Borili se bomo tudi brez vas.
Slava kralja ni vredna življenja njegovih ljudi.
Slava me ne zanima. - Kaj pa si želiš?
Svobodo.
Samo bogovi so svobodni, smrtniki niso.
Niti kralji?
Enit nikoli ne bi sprejel tako neumne odločitve. -Enit je mrtev!
Tvoj brat je bil rojen, da bo kralj.
Nikoli me ne bi pustil same.
Sin...
Včasih si bila moja mati.
Zdaj sem Rumijin sin.
Kralji so se odločili.
Ne bomo vas zapustili.
Vedel sem, da zmoreš!
Nazdraviva!
Pusti me!
Si jih hotel skriti pred nami, Vir?
Na kolena, sužnja!
Prasica!
Nehaj!
Ne pozabi, da si moj gost.
In te ženske so moje gostje.
Preštej jih, Vir.
Pet njih za pet naših.
Kot pet mest naše nove Zveze.
Bogovi nam govorijo,
da z nami razdeliš prvi plen v tej vojni proti Kvirinalu.
Potrebujemo jih.
Ni se vam treba več pogajati s Sabinci.
Borili se bomo skupaj z Rimom. - Atis ima prav, Vir.
Pustite nam te ženske in bogovi bodo blagoslovili našo Zvezo.
Ta je tvoja, Horacij. - Stoj!
Vir izbira prvi.
Izberi svojo nagrado,
nato pa pusti nam, da izberemo svoje.
Dokaži, da si eden izmed nas.
Ne?
Ali hočeš to?
Zdaj vem, koliko je vredna kraljeva beseda.
Ne morem.
Prisegel sem jim, da jih nihče ne bo ranil.
Samo nam moraš ostati predan.
Ne prosi me za predanost,
ampak samo za poslušnost.
Če je nočeš, jo bom vzel jaz.
Ukrotil sem že bolj divje zveri.
Vir!
Laus se je zmotil.
Vedel sem, da se nam nikoli ne boš podredil.
Odidi!
Ljudje in volkovi si nimajo več kaj povedati.
Kot tudi ne kralji in sužnji.
Žal mi je, Vir.
Bogove bom prosil, da se usmilijo tvojega naroda.
Kot otrok sem hotel delati vse, kar je delal Enit.
Če je splezal na drevo, sem moral tudi jaz.
Spretnejši je bil,
ampak tudi če se padel, sem lezel za njim.
Enit je bil vedno prepričan vase.
Nikoli ni dvomil.
Dobro si naredil.
Ves Rim verjame vate,
kot tudi jaz.
Nisem to, kar misliš.
Mislila sem, da je breme, ki ga nosim, samo moje,
ampak zaslužiš si vedeti resnico.
Resnico?
Poskušala sem pozabiti,
ampak bogovi ne pozabljajo grehov smrtnikov
in vsako noč me spominjajo na moje.
Lagala sem ti.
Tisto noč v Albi
sem dvignila meč nad svojega očeta,
ampak ko sem mu pogledala v oči...
O čem govoriš?
Nisem ga ubila.
Nisem maščevala Enita.
To ni res.
Nihče mi ne more oprostiti.
Zakaj hočeš govoriti z mano? Se bojiš Tita?
Tit je mlad,
kot tudi Jem.
Verjame, da lahko spremeni tudi nespremenljivo.
Mogoče bo dojel, ko zrušimo zidove Rima.
Tvoj kralj te posluša.
Edini ga lahko prepričaš.
Kaj hočete v zameno za svečenice?
Zlato, živino, žito?
V imenu Zveze Albe in Sabincev, dala vam bom vse, kar hočete.
Naj plačam za svojega sina.
Prosim, usmilite se matere.
Govoril bom s Titom.
Jutri boš dobila odgovor.
Si govoril s Silvio?
Moja mati je kot njeno mesto, suženj spominov.
Je mir še vedno mogoč? - Nikoli ni bil.
Ne skrbi, s podporo Lausa in ostalih nam bo uspelo.
Odšli so.
Nihče nam ne bo pomagal.
Ponižati so nas hoteli.
Ne potrebujemo jih.
Sami smo, Vir.
Torej bomo sami zmagali.
Obupana mati je, ki poskuša rešiti sina.
Je govorila o meni?
Kaj je rekla?
Uklonila se je tvoji oblasti. Vse bo naredila, da te zadovolji.
Kaj pa ti?
Kaj misliš?
Če tako ukažeš,
se lahko vojni izognemo.
Še se lahko vrnemo.
Kaj je rekla, da te prepriča? Videl sem oči te ženske.
Njene besede so strup.
Prevarala te je.
Želim si tega, česar si želiš ti.
Poslušam tvoje ukaze.
Moja Gospa mora ostati notri.
Sabinci se približujejo vratom.
Obranite Albo.
Nisi me prosila odpuščanja in nisem ti ga prišel dat.
Sovražiti bi me moral.
Ne morem.
Ti morda lahko pozabiš preteklost,
ker nimaš greha.
Ne prosim te, da jo pozabiš,
ampak da gledaš v novo življenje.
Življenje, v katerem ni Albe
in tvojega očeta.
Jem?
Deftri,
sestra,
bojevnica,
sprejmi moje solze in ta doprinos,
da te zaščitim na tvoji poti
daleč od sebe.
Oče...
Pomagaj mi!
Ne morete mu pomagati.
Rešiti se morate!
Pomagajte mi!
Kdo si ti?
Ni pomembno, kdo sem.
Amulij...
Vrnil si se iz kraljestva mrtvih.
Prišel si pome.
Prišel sem pote, brat.
MEDIATRANSLATIONS