Danes je svit novega stoletja!
Čas vojskovanja je minil,
sonce pravice je vzšlo za vse nas.
Te dežele so pripadale Veliji,
toda Velija bo izginila iz src ljudi, skupaj z imeni njenih kraljev.
Namesto tega bo spomin na naju in na najina dejanja živel vselej.
Ti in jaz sva brata, Viro.
Midva sva zakonita naslednika kralja Numitora!
Volkulja naju je našla v gozdu in naju vzgojila.
Rumija naju je spremenila v svoja otroka.
Skupaj sva prejela znamenja
in izbrala ta kraj.
Skupaj sva zaorala brazdo, na kateri bodo stali naši zidovi.
Ograjena zemlja, sveta bogovom,
za katero prisegava, da jo bova branila do smrti!
To mesto je posvečeno tebi, mati Rumija.
Tvoji sveti zemlji ne bo nikoli primanjkovalo soli in žita.
In tvoje mesto bo zatočišče tistih, ki nimajo lastnine, zemlje in družine.
Gospodarica Volkov, ti si naša mati in boginja. Zato bo to mesto Rim!
Rim! -Rim!
Rim!
Rim! -Rim!
ROMUL
Našli smo ju dan hoda od tu.
Bežali sta iz Curesa
v novo mesto Latincev.
Rim...
Mesto dveh kraljev.
Odkar sta ga ustanovila sinova Rumije, se je ločilo trideset narodov.
Kralj Albe je staro mesto Velijo dal novima kraljema
in s tem izgubil zaupanje svojih zaveznikov.
Zdaj nihče ne poveljuje,
Rim pa še naprej raste.
Kdaj se lahko sestanem s kraljema?
Glasniki so že dostavili vaš poziv.
Kmalu bodo prišli.
Nisi ju okopal.
Umazani sta.
Ti...
Povej, kaj veš o tem novem mestu.
Ne stori jima nič, Sabo!
Prosim za usmiljenje. Ne storite mi nič žalega.
Ne boj se.
Od vaju pričakujem le iskrenost. Zakaj sta se odpravili v Rim?
Rekli so, da tam osvobajajo te, ki so bili sužnji.
In kaj več o njihovi boginji?
Vem, da varuje te, ki nimajo ničesar.
Ne bo vama treba več bežati.
Moj oče,
bog Sanko...
...vaju bo zdaj osvobodil.
Nočeta biti svobodni?
Pojdita, pojdita, pojdita!
Pojdita!
Osrečimo ju.
Hočeta biti svobodni.
Poiščimo zavetje za čez noč. Jutri bomo prišli v Cures.
Pravijo, da je Tit Tacij sin boga Sanka.
In da ti nikoli ne spiš.
Kdo?
Tvoji vojaki.
Tvoji vojaki so.
Bogovi ponoči pošiljajo sanje.
Rajši sem budna.
Zakaj si z nami?
Naše vojake hočeš uriti, odkar smo odšli iz Albe.
V tebi sva prepoznala moč, kakšne ni imela še nobena ženska.
Toda nisi pokazala ničesar.
Niti solz niti veselja.
Sem, kar vidiš.
Nič več.
Če ne govoriš o tem, kar je v tebi, ti bo misel zastrupila kri.
Izgubila sem boginjo,
mater,
očeta
in ljubezen.
V sebi nimam ničesar več.
Nimam več solz, ki bi jih lahko prelila.
Zdaj sem železo,
kot meč.
Samo to mi daje moč.
Železo?
Govoriš o krvi, Ilija.
O moji krvi,
o krvi vseh.
Sanko.
Bog neba, ko se zmrači,
tvoj glas osvetljuje temo.
Pokaži nam pot!
Poslušali bomo tvoj glas.
Tvoj sin te posluša.
Rim je kot volkec.
Ne čakaj, da zraste.
S krvjo ga pripni nase, če nočeš, da volkec zraste
in zarije zobe v tvoje žile.
To je božja prerokba.
Si zaskrbljen?
Vedel sem, da je mesto veliko,
a ne, da je tako veliko.
Kralj Tit Tacij, sin boga Sanka in gospodar sabinskih narodov,
pozdravlja kralja Rima in je hvaležen, da sta sprejela njegovo vabilo.
Tudi midva se zahvaljujeva kralju Titu.
V znamenje miru sva mu prinesla vino in ječmen.
Ime mi je Sabo.
Poveljujem sveti straži.
Pustita darove tukaj, kralj jih bo z veseljem sprejel.
Tu bomo pustili voz in izpregli konja.
Kaj gledaš?
En moški strmi vame.
Kateri?
Tam je bil. Imel je zakrit obraz.
Tu ni zakritih moških.
Naš zakon prepoveduje sprejem tujcev znotraj našega obzidja,
a tu boste dobili hrano in zavetje.
Kdaj bova videla kralja Tita?
Ob zori bomo proslavili skupnost naših narodov in potrdili mir.
Vprašal vas je, kdaj se lahko sestaneva z njim.
Kmalu. Obljubim.
Umij si roke, tujec.
Ne hiti.
Zemlja, po kateri hodiš, je sveta.
Ni mi všeč njihovo vedenje.
Preveč medu imajo na ustih.
Med ni nikoli nikogar ubil.
Preveč pameten si, da ne bi razumel.
Odkar smo prišli, nam kažejo vojake in orožje,
govorijo, da se moramo bati,
da so številčnejši in močnejši.
Se jih bojiš?
Jaz se ne bojim nikogar.
Tudi ti se ne boj.
Sem si prišel z lastnimi močmi.
Zdaj nas nič več ne ustavi.
Prišel bo dan, ko bodo vsi drugi narodi nosili darove nam.
Nočem darov, Viro.
Ljubim te, Deftri.
Kaj hočeš?
Pojdita z mano, moramo se pripraviti na proslavitev zavezništva.
Ženske bodo očiščene za obred predanosti ločeno od moških.
Rimljanke se ne razlikujejo od Rimljanov.
Takšen je naš zakon.
Če hočete dobrodošlico, ga spoštujte.
In ti.
Ilija uri naše vojake.
Ne boste naju ločili. - V Curesu se bojujejo le moški.
Pojdiva.
Kaj hočejo?
Ne vem.
Združili bomo naši mesti.
Bog Sanko vas hoče opozoriti.
To zahteva.
Če to ni to, kar želite, zapustite to svetišče
in se vrnite v svoje mesto.
In prekinite vse stike z nami.
Pojdiva. - Čakaj.
Če nam hočejo kaj žalega,
se bomo znali braniti.
Nič se nam ne bo zgodilo.
Za vaju smo ubili najdebelejšo.
Jejta mi iz roke.
Sprejmita to prijateljsko gesto.
Bili sta sužnji.
Hoteli sta v Rim, brez mojega dovoljenja.
Vprašal sem, zakaj. Rekli sta, da hočeta biti svobodni.
Vem,
morda je videti okrutno,
a to se ne bo ponovilo, ker bosta od jutri naši mesti združeni.
Sprejela sva vaše vabilo.
Kaj hočete od naju?
Sedita.
Tega ne želim jaz,
temveč bog Sanko, moj oče, ki mi je govoril skozi grom.
Sabinci in Latinci morajo živeti v miru.
Kralj Numitor je vedno spoštoval Cures,
a zdaj pravi, da zveze Latincev ni več in da je vaše mesto močnejše.
Svoje mesto smo posvetili Rumiji in kmalu bo tako.
Ko sklenemo zavezo,
med našima narodoma ne bo več vojn.
Spoštujeva vaš narod in razumeva moč...
Kdo od vaju je pravi kralj?
Rim sva ustanovila skupaj,
skupaj mu vladava.
Mene so učili, da je lahko kralj samo eden.
Brata sva.
Si ti Jem?
Vladar Albe?
Bil sem.
Ti pa si bil suženj.
Vseeno nista brata.
Bila sva siroti.
Volkulja naju je vzgojila in odtlej sva si enaka.
Človek, ki se rodi kot suženj, ne more postati kralj.
Nimaš kraljeve krvi.
Jaz sem božji sin.
Zakaj sediš tu pred mano?
Vse, kar imam, sem osvojil.
Lahko ti rečeš enako?
To je najboljši del.
To ponudim kraljem, ki pridejo v moje mesto.
Toda kos je majhen.
In samo en je.
Ob zori bo obred končan.
Hočem, da sodeluje samo eden od vaju.
Bom jaz.
Govorijo o miru, a hočejo podložnost.
Ne bi smeli sprejeti njihovega vabila.
Vedejo se, kot da smo gostje, a nas imajo za ujetnike.
Njihova vojska je premagala vse sovražnike.
Imajo močnejše in bolj izurjene vojake. - Mi pa jih prosimo za mir...
Dovolj, Herenej!
Nihče ne prosi za nič.
Sam veš, da se nismo pripravljeni spopasti z njimi.
Pojdi in se odpočij.
Nima smisla ostati buden.
Deluje okruten, a se v resnici boji.
Nevaren je ta, ki se boji, če ima vojsko.
Zdaj potrebujemo mir in čas.
Reci mi, ali obstaja meja.
Nekaj, česar ne bi storil v zameno za mir in čas?
Meje ni. Brez Rima ne more obstajati.
Kaj je smešnega?
Govoriš kot kralj Numitor.
Tudi on vedno odloča z mislijo na prihodnost.
Veš, kdo sem?
Kaj si videla, Ilija?
Tudi jaz sem sanjala.
Zaradi tega kraja.
Ne da nam miru.
Kaj hočete?
Bog Sanko te je izbral.
Hoče, da združiš oba naroda.
Deftri!
Bo kraljica za en dan.
Dobra kraljica bom.
Spita naprej. Ob svitu vaju zbudimo.
Zna poskrbeti zase.
Kam greš?
Ne morem spati. Sprehodila se bom.
Si ti?
Kaj iščeš?
Nobena ženska ne sme biti z nami.
Ne!
Umaknite se.
Vse vas bom pobil!
Pojdimo od tu, Jem. - Ta kraj tudi meni ni všeč.
Kmalu pojdemo domov. - Ne vem, kaj mi je.
Zdelo se mi je, da sem videla...
Kaj si videla?
Ilija?
Vse je v redu.
Poglej me.
Jaz sem.
Rumija, mati volkov...
Mati volkov... Rumija, mati volkov...
Rumija, mati volkov...
Zdaj boš postala nevesta boga Sanka.
Zapri oči.
Brat, bi bil kralj Rima skupaj z mano?
S tabo grem kamorkoli.
Tit nama hoče ponuditi mir.
Ne zaupam mu.
Moraš mu zaupati. Je vladar Curesa. Močen je.
Zakaj si me poklical?
Pridi.
Privolil si v obred,
a še prej te hočem spoznati.
One so me vzgojile.
Bile so mi matere in soproge.
Nikoli me ne bodo zapustile,
kot tvoj brat ne bo zapustil tebe.
Sedi z mano.
Pij.
Kaj je to?
Kri mojega očeta.
To je najmočnejše znamenje miru.
Najini mesti bosta združeni za vedno.
Spoštuj moj narod
in nikoli se ti ne bo treba ničesar bati.
Bati?
Meni?
Ti se moraš bati Tita.
Ne bojim se.
Sanko,
oče,
govori s tem človekom. Pokaži mu resnico.
V Rimu bomo zgradili svetišče za Sanka
in vsi živeli v miru.
Ne upiraj se.
Naj te varuje bog.
On ti bo podaril mir in razumel boš vse.
On ti bo podaril mir
in razumel boš vse.
Spi,
volčji suženj.
Kje je Deftri?
Odpeljali so jo ponoči.
Ona bo izpeljala obred združitve.
Viro?
Kaj ti je?
Spusti ga mimo.
Kaj so storili z njim?
Ne vem.
To je naš dar.
Prepoji našo zemljo s svojo krvjo.
Ubij ga,
in naša naroda se bosta združila v krvi.
Združi naša naroda, Viro.
Ustavi ga.
Tega ne bo storil.
Deftri!
Ne ganite se!
Ona je naša kraljica.
Bog nas bo nagradil z mirom.
Ubij ga.
Ne! - Ubij ga!
Viro!
Združi naša naroda, Viro!
Ubijte ga.
Rimljani!
Brat. Brat moj.
Zaščitite kralja!
Pobijte vse!
Dovolj!
Nehajte!
Ubila jo bom, če nas ne izpustiš!
Ne stori ji ničesar. - Ubila jo bom pred tvojimi očmi!
Ukažite, da ji odsekam glavo!
Ne. - Gremo!
Gremo!
Umik!
Stojte!
Ubogajte jo.
Herenej, pojdi po Vira!
Tarinkri, pripelji voz!
Stojte!
Ubila jo bom!
Če nam boš sledil, jih bomo pobili!
Ubogajte ga.
Ubila jo bom!
Stojte!
Potrebujem te ženske.
Si razumel? Hočem jih nazaj! Takoj!
Recite, kaj naj storim,
in storil bom to.
Zberi vojsko.
Rimljani bodo obžalovali ugrabitev Sabink.
Že tri rodove nismo prestopili mej Latine oboroženi.
Smo v zvezi z Albo. - To bomo spoštovali.
Kralja Albe bomo prosili za dovoljenje za prečkanje meje
in potem bomo uničili Rim.
Zrušili bomo vse njihove zidove
in naše svinje bodo pile kri njihovih kraljev.
MEDIATRANSLATIONS