ŘÍM 753 PŘED KRISTEM
Stojíme na úsvitu nového věku.
Čas válek skončil
a nám všem vychází slunce spravedlnosti.
Tyto země náležely Velii,
ale jméno Velie vypadne ze srdcí lidí
spolu se jmény jejích králů.
Místo nich tam budou navždy žít
vzpomínky na nás dva a naše skutky.
Ty i já jsme bratři, Wire,
jsme právoplatní nástupci krále Numitora.
V lesích nás našla vlčice, Rumia, a vychovala nás
jako své vlastní děti.
Dostali jsme společný osud a vybrali si toto místo,
abychom vykopali základy, na nichž vztyčíme naše hradby.
Uzavřená země zasvěcená bohům,
kterou jsme se všichni zavázali hájit s nasazením života.
Toto město je zasvěceno tobě, matko Rumie.
Tvá posvátná půda bude vždy oplývat solí a zrnem.
A tvé město bude útočištěm těch, kdo nemají majetek, vlast ani rodinu.
Paní Vlků, jsi naše matka a bohyně,
proto se toto město bude jmenovat Ruma!
Ruma!
- Ruma! Ruma! - Řím! Řím!
ROMULUS II. VÁLKA O ŘÍM
1. díl
CURES - ZEMĚ SABINŮ
Našli jsme je den chůze odsud,
utíkaly z Curu do toho nového města Latinů.
Do Říma, města dvou králů.
Když ho synové Rumie založili, třicet národů se rozdělilo.
Král Alby ponechal staré město Velie novým králům,
a ztratil tak důvěru svých spojenců.
Teď nikdo nevelí a Řím pokračuje v růstu.
Kdy se mohu setkat s králi?
Poslové již doručili tvé pozvání.
Brzy budou tady.
Neumyli jste je,
jsou špinavé.
Ty, pověz mi, co víš o tom novém městě?
Neubližuj jim, Sabe!
Žádám o odpuštění, neubližuj mi...
Neměj strach.
Jen chci, abys byla upřímná.
Cos v tom Římě hledala?
Řekli nám,
že bývalí otroci tam budou svobodní.
A co víš o té jejich bohyni?
Vím, že chrání ty, kdo nic nemají.
Nebudete už muset utíkat,
můj otec, bůh Sancus,
vás teď osvobodí.
Nechcete být svobodné?
Jen běžte, jen běžte, jen běžte.
Jen běžte.
Ať mají radost.
Chtějí být svobodné.
Najdeme si úkryt na noc, zítra dorazíme do Curu.
Říkají, že Titus Tatius je syn boha Sanca
a ty že nikdy nespíš.
- Kdo? - Tví vojáci.
Jsou to tví vojáci.
V noci bohové sesílají sny.
Já jsem raději vzhůru.
Proč jsi s námi?
Co jsme odešli z Alby, chtěla jsi cvičit naše vojáky.
Viděli jsme, že máš sílu, jakou žádná žena neměla.
Ale neukazuješ nic. Ani slzy, ani radost.
Já jsem to, co vidíš.
Nic jiného není.
Když nebudeš mluvit o tom, co máš uvnitř, myšlenky ti otráví krev.
Přišla jsem o bohyni,
o matku,
otce
a lásku.
Nezůstalo ve mně nic.
Nemám už ani slzy.
Jsem teď ze železa, jako tenhle meč.
Jen to mi dává sílu.
Železo?
Mluvíš o krvi, Ilio.
Mojí i všech ostatních.
Sancu, bože nebes,
po soumraku tvůj hlas osvětluje temnotu.
Ukaž nám cestu, poslechneme tvůj hlas,
tvůj syn ti naslouchá.
Řím je jako vlče,
nečekej, až vyroste.
Připoutej si ho krví, nechceš-li, aby vlče vyrostlo
a zaťalo tesáky do tvých žil.
Toto je boží poselství.
Bojíš se?
Věděl jsem, že je to velké město,
ale tohle jsem nečekal.
Král Titus Tatius, syn boha Sanca, a vládce národa Sabinů,
zdraví krále Říma a děkuje jim, že přijali jeho pozvání.
Též děkujeme králi Titovi.
Přinesli jsme mu ječmen a víno na znamení míru.
Jmenuji se Sabos, velím svaté gardě.
Můžete nechat své dary tady, král je velmi rád přijme.
Necháme vozy zde, vypřáhněte koně.
Na co to koukáš?
Jeden z těch lidí se na mě pořád dívá.
Který z nich?
Byl támhle, měl zakrytou tvář.
Není tam žádný muž se zakrytou tváří.
Naše zákony nám zakazují vítat cizince uvnitř našich hradeb,
ale zde najdete potravu i přístřeší.
Kdy uvidíme krále Tita?
Za úsvitu oslavíme spojení mezi našimi lidmi
a bude vyhlášen mír.
Ptal se, kdy se s ním uvidíme.
Brzy, to mohu slíbit.
Očisti si ruce, cizinče.
Není kam spěchat.
Země, po níž kráčíš, je posvátná.
Nelíbí se mi, jak se chovají.
- Mají na rtech příliš medu. - Med ještě nikoho nezabil.
Jsi dost chytrý, abys to pochopil.
Co jsme dorazili, ukazují nám své vojáky a zbraně,
chtějí nám říct, že se máme bát,
protože je jich víc a jsou silnější než my.
A ty se jich bojíš?
Nebojím se nikoho
a ty bys taky neměl,
protože ses sem dostal vlastními silami.
Teď už nás nic nezastaví.
Přijde den, kdy všechny ostatní národy budou přinášet dary nám.
Já nestojím o dary, Wire.
Miluji tě, Deftri...
Co chceš?
Pojď za mnou, musíme se připravit na oslavu aliance.
Ženy budou očištěny v obřadu oddanosti odděleně od mužů.
Římské ženy se od mužů neliší.
Tak zní náš zákon.
Jestli chcete být vítáni, žádáme, abyste ho respektovali.
I ty.
Ilia cvičí naše vojáky, nikdo ji ode mě neoddělí.
V Curu bojují jen muži.
Jdeme.
Co chtějí?
Netuším.
Jsme tu, abychom spojily naše města,
bůh Sancus chce, abyste to věděly,
o tohle vás žádá.
Jestli si to nepřejete, opusťte tento chrám, vraťte se do svého města
a zpřetrhejte s námi všechny svazky.
- Jdeme. - Počkat!
Kdyby nám chtěli ublížit, víme, jak se bránit.
Nic se nám nestane.
Zabili jsme pro vás nejtlustší ovci.
Pojezte z mých rukou.
Přijměte gesto přátelství.
Tohle byly otrokyně,
chtěly se dostat do Říma bez mého svolení.
Ptal jsem se proč. Prý chtěly svobodu.
Asi se to zdá být kruté,
ale tohle se už nikdy nestane, od zítřka jsou naše města spojená.
Přijali jsme tvé pozvání,
co po nás chceš?
Posaďte se.
Tohle nechci já,
ale bůh Sancus, můj otec, jenž ke mně promlouvá svými blesky.
Sabinové a Latinové musí žít v míru.
Král Numitor ke Curu vždy projevoval respekt,
ale teď se říká, že Společenství Latinů přestalo existovat
a vaše město je to nejsilnější. Je to pravda?
Zasvětili jsme naše město Rumii a brzy to bude, jak říkáš.
Po vzniku aliance mezi naším lidem už nebudou války.
Respektujeme váš lid a chápeme sílu...
Který z vás je skutečný král?
Založili jsme Řím spolu,
vládneme jako králové společně.
Učili mě, že král musí být jeden.
Jsme bratři.
Ty jsi Iemos,
princ z Alby?
Byl jsem.
Ty, na druhou stranu, jsi byl otrok, nejste skuteční bratři.
Osiřeli jsme,
vychovala nás Vlčice a od té doby jsme si rovni.
Jestli se muž zrodí jako otrok, nemůže být králem.
Ty v sobě máš krev králů.
Já jsem syn boha.
Proč proti mně sedíš ty?
Vše, co mám, jsem si vybojoval.
Můžeš říct totéž?
Tohle je to nejlepší.
Toto nabízím králům, kteří přijdou do mého města.
Ale je to malý kousek
a je jen jeden.
Za úsvitu bude rituál dokončen.
Chci, aby jeho součástí byl jeden z vás.
Budu to já.
Mluví o míru, ale chtějí podvolení.
Byla chyba přijmout jejich pozvání.
Chovají se k nám jako k hostům, ale dívají se na nás jako na zajatce.
Jejich vojsko smetlo všechny nepřátele,
mají silnější a lépe vycvičené válečníky.
Ale teď jsme tu a škemráme o mír.
Tak dost, Herennèisi, nikdo tu o nic neškemrá.
Víš však dobře, že nejsme připravení s nimi bojovat.
Běžte si odpočinout,
nemá smysl být vzhůru.
Předstírá krutovládce, ale ve skutečnosti se bojí.
Kdo se bojí, je nebezpečný, když má armádu.
Teď potřebujeme mír a čas.
Pověz, jestli je tu hranice.
Jestli je něco, co bys neudělal výměnou za mír a čas.
Není tu žádná hranice, protože bez míru nemůže Řím existovat.
Rozesmál jsem tě?
Mluvíš jako král Numitor.
Jeho rozhodnutí vždy brala ohled na zítřek.
Víš, kdo jsem?
Cos viděla, Ilio?
Byl to jen sen.
To dělá tohle místo, nemůžeme tu najít klid.
Co chceš?
Byla jsi zvolena bohem Sancem.
Chce, aby se sjednotily dva národy.
- Deftri? - Ona dnes bude naší královnou.
Budu dobrá královna.
Vrať se na lože, ráno tě probudíme.
Ona se o sebe dokáže postarat.
Kam to jdeš?
Nemůžu spát, chci se projít.
Bože Sancu! Ujmi se našich dětí,
opoj je vlastní velikostí.
Osvoboď nás od strachu a naděje,
dej nám sílu svého hromu!
Jsi to ty?
Na co se to díváš?
Mezi námi nesmí stát žádná žena.
Ustupte!
Nechte ji!
Všechny vás zabiju.
Zpátky!
Pojďme odsud, Ieme.
Taky se mi tu nelíbí, ale brzy budeme doma.
Nevím, co to se mnou je.
Asi jsem viděla...
Cos viděla?
Ilio...
Všechno je v pořádku.
Koukni na mě.
Jsem to já.
Rumie, Matko vlků,
Matko vlků,
Rumie, Matko vlků,
Rumie, Matko vlků.
Teď budeš nevěstou boha Sanca.
Zavři oči...
Můj bratře, budeš se mnou králem Říma?
Bude tě následovat všude.
Titus nám chce nabídnout mír.
Nevěřím mu.
Musíš mu věřit. Vládne Curu, je mocný panovník.
Proč jsi mě povolal?
Přistup blíž.
Souhlasils s účastí na obřadu,
ale nejprve tě musím poznat.
Vychovaly mě,
byly mi matkami a ženami.
Nikdy mě neopustí, tak jako tebe bratr.
Usedni se mnou.
- Pij. - Co je to?
Je to krev mého otce.
To, že ti ji nabízím, je největší gesto míru.
Naše města budou navždy spojena.
Budeš-li respektovat můj lid, nikdy se nebudeš muset ničeho bát.
Bát?
Já?
To ty se nebudeš muset bát Tita...
Nebojím se.
Sancu,
otče,
promluv k tomu muži, ukaž mu pravdu.
V Římě postavíme svatyni Sancovi, abychom všichni žili v míru.
Co to tam bylo?
Neodporuj.
Nechť se o tebe bůh postará.
Nabídne ti mír a ty všechno pochopíš.
Spi,
malý vlčí otroku.
Kde je Deftri?
Včera večer ji odvedli, bude provádět rituál sjednocení.
Wire!
- Co se s tebou děje? - Nechte ho projít.
Co to s ním provedli?
Netuším.
Toto je naše pocta.
Zavlaž naši zemi svou krví.
Zabij ho,
a spojíme tak krev našeho lidu.
Sjednoť náš lid, Wire.
Zastav ho.
Neudělá to.
Deftri!
Ani hnout!
Je to naše královna.
- Bůh nás odmění mírem. - Deftri!
Zabij ho.
- Zabij ho. - Ne!
Wire!
Sjednoť náš lid, Wire.
Akrone, zabij ho!
Římané!
Wire!
Můj bratře.
Braňte krále!
Zabijte je všechny!
Dost, stačí!
- Dost! - Zabiju ji, jestli nás nepropustíte!
- Ani se jí nedotkneš! - Zabiju ji přímo před tvýma očima!
Dej mi rozkaz, a useknu jí hlavu.
- Ne. - Pojďte!
Pojďte!
Stáhněte se!
Zpátky!
Udělejte, co říká.
Herennèisi, vezmi Wira.
Tarinkri, běž pro vůz.
Rychle!
Všichni zpátky!
Zabiju ji!
Když nás budete pronásledovat, zabijeme je.
Udělejte, co říká.
Zabiju ji!
Stát!
Chci ty ženy zpátky.
Rozumíš, co ti říkám?
Chci je zpátky!
Řekni, co mám udělat,
a stane se tak.
Svolej armádu.
Římané budou litovat, že unesli Sabinky.
Po tři generace
jsme nepřekročili hranice Latinů se zbraní v ruce.
- Máme alianci s Albou... - Budeme ji respektovat.
Požádáme krále Alby o svolení překročit hranici,
pak zničíme Řím.
Strhneme jejich hradby
a naše prasata budou pít krev jejich králů.
České titulky Petr Miklica Iyuno-SDI Group 2022