Рим 753 г. пр. Хр.
Днес изгрява нова ера.
Войната свърши
и слънцето на справедливостта изгря за всички нас.
Тези земи принадлежаха на Велия,
но името Велия ще се откъсне от сърцата на хората,
заедно с името на нейния цар.
Вместо това споменът за нас двамата
и за нашите дела ще живее вечно.
Ние с теб сме братя, Вирос,
ние сме законните наследници на цар Нумитор.
Вълчицата ни намери в гората и ни отгледа,
Румия ни направи свои деца.
Заедно получихме предзнаменование и избрахме това място,
заедно изкопахме браздите, в които ще се извисят нашите стени,
затворена земя, свещена за боговете,
която всички ние се кълнем да защитаваме до смърт.
Този град е посветен на теб, майко Румия,
на свещената ти земя не трябва никога да й липсват сол и зърно.
Твоят град ще бъде убежище за бедните хора без страна и род.
Вълчице, ти си наша майка и богиня, затова градът ще се казва Рим.
Рим!
- Рим!
Р О М У Л 2 Войната за Рим
Курес, земя на сабините
Намерихме ги на един ден път пеша оттук.
Бягаха от Курес към новия град на латините.
Рим, градът на двамата царе.
Синовете на Румия го основаха и 30-те народа се разделиха.
Царят на Алба предаде стария град Велия на новите царе
и така изгуби доверието на своите съюзници.
Сега никой не командва и Рим продължава да расте.
Кога мога да се срещна с царете?
Вестоносците вече са доставили твоята покана.
Скоро ще бъдат тук.
Не си ги измил, мръсни са.
Ти, кажи ми какво знаеш за този нов град.
Не ги наранявай, Сабос.
Моля за прошка, не ме наранявай.
Не се страхувай.
Искам само да бъдеш честна -
какво търсиш в Рим?
Казаха ни, че робите могат да бъдат свободни там.
Какво знаеш за тяхната богиня?
Знам, че закриля онези, които нямат нищо.
Няма нужда да бягате повече.
Баща ми - бог Санкус,
ще ви освободи сега.
Не искате ли да бъдете свободни?
Вървете...
Вървете.
Да ги зарадваме.
Искат да бъдат свободни.
Да намерим подслон за тази нощ. Утре ще стигнем в Курес.
Казват, че Тит Таций е син на бог Санкус
и че никога не спят.
Кои? - Твоите воини.
Те са твои воини.
Нощем боговете изпращат ли сънища?
Предпочитам да стоя будна.
Защо си с нас?
Откакто напуснахме Алба, искаш да обучиш воините ни.
Познахме сила в теб, която никоя жена не е имала.
Но ти не показа нищо - нито сълзи, нито радост.
Това, което виждаш, е това, което съм. Няма друго.
Говори за това, което е в теб, иначе мислите ще отровят кръвта ти.
Изгубих моята богиня,
моята майка,
моя баща
и една любов.
Нищо не е останало в мен.
Не ми останаха сълзи.
Сега съм направена от желязо, като острие съм.
Само това ми дава сила.
Желязо?
Говориш за кръв, Илиа.
Кръв като моята, като тази на всички.
Санкус, небесни боже,
когато небето потъмнее, гласът ти осветява тъмата,
показва пътя. Трябва да слушаме твоя глас,
синът ти те слуша.
Рим е като малко вълче,
не го чакай да порасне.
Нека с кръв да се привърже към теб, за да не порасне
и да забие зъбите си във вените ти.
Това е божието послание.
Притеснен ли си?
Знаех, че това е голям град,
но не мислех, че е толкова голям.
Цар Тит Таций, син на бог Санкус и властелин на всички сабини,
благодари на царете на Рим, че са приели поканата му.
И ние благодарим на цар Тит.
Носим му ечемик и вино като символ на мира.
Казвам се Сабос и ръководя свещената стража.
Може да оставите даровете си тук. Царят ще се радва да ги приеме.
Ще оставим каруците тук, откачете конете.
Какво има? - Един мъж не спира да ме гледа.
Кой?
Беше там, лицето му беше покрито.
Няма човек с покрито лице.
Законът ни забранява да приветстваме чужденци в града,
но тук ще намерите храна и подслон.
Кога ще видим цар Тит?
При изгрев слънце ще отпразнуваме съединението на народите ни
и ще прегърнем мира.
Попита те кога може да го видим.
Съвсем скоро, обещавам ви.
Измий си ръцете, страннико.
Не бързай.
Земята, по която стъпваш, е свещена.
Не ми харесва как се държат.
Имат много мед по устните. - Медът не е убил никого.
Прекалено си умен, че да не разбереш.
Откакто сме тук, ни показват воини и оръжия.
Казват ни, че трябва да се страхуваме,
че са повече и са по-силни от нас.
Страхуваш ли се от тях?
Не се страхувам от никого. И ти не бива да се страхуваш.
Успя да стигнеш дотук със собствените си сили.
Сега нищо не може да ни спре.
Ще дойде ден, когато всички народи ще идват да ни носят дарове.
Не искам дарове, Вирос.
Обичам те, Дефтри.
Какво искаш?
Елате с мен, ще се подготвим да отпразнуваме съюза.
Жените ще се пречистят за ритуала по преданост отделно от мъжете.
Жените в Рим не са по-различни от мъжете.
Това е нашият закон.
Ако искате да сте добре дошли, ви молим да го спазвате.
Ти също.
Илиа обучава нашите воини, няма да се отделя от мен.
Само мъжете се бият в Курес.
Да тръгваме.
Какво искат те?
Не знам.
Тук сме, за да обединим градовете си.
Бог Санкус иска да знаете,
че той иска това.
Ако не искате това, напуснете храма, върнете се в града си
и скъсайте всички връзки с нас.
Да тръгваме. - Почакай.
Ако се опитат да ни навредят, знаем как да се защитим.
Нищо няма да ни се случи.
Заклахме най-едрата си овца заради вас.
Яжте от ръцете ми.
Приемете този жест на приятелство.
Те бяха робини,
искаха да стигнат до Рим без позволението ми.
Попитах ги защо и ми отговориха, че искат да бъдат свободни.
Знам, че може би изглежда жестоко,
но няма да се повтори - от утре градовете ни са обединени.
Ние приехме поканата ти.
Какво искаш от нас?
Седнете.
Не аз съм този, който го иска.
Бог Санкус, моят баща, който говори с мен чрез мълниите си,
иска сабините и латините да живеят в мир.
Цар Нумитор винаги е показвал уважение към Курес,
но казват, че латинският съюз не съществува
и градът ви е станал най-силен. Вярно ли е?
Посветихме града си на Румия и скоро ще бъде както казваш ти.
След съюза народите ни вече никога няма да воюват помежду си.
Уважаваме вашия народ и разбираме силата.
Кой от вас е истинският цар?
Основахме Рим заедно,
ще управляваме заедно като царе.
Учили са ме, че царят трябва да бъде един.
Ние сме братя. - Ти ли си Йемос,
принц на Алба? - Бях.
А ти си бил роб. Вие не сте истински братя.
Бяхме сираци,
една вълчица ни отгледа и оттогава сме равни.
Ако човек е роден роб, не може да стане цар.
Ти носиш царска кръв,
аз съм син на бог.
Защо седиш тук, пред мен?
Всичко, което притежавам, съм го извоювал.
Можеш ли да кажеш същото?
Това е най-добрата част.
Ето какво предлагам на царете, дошли в моя град.
Но парчето е малко
и е само едно.
Призори ритуалът ще приключи.
Искам само един от вас да бъде част от него.
Ще бъда аз.
Говорят за мир, но искат подчинение.
Сгрешихме, като приехме поканата им.
Държат се с нас като с гости, но гледат на нас като на затворници.
Войската им е заличила всичките им врагове,
имат по-силни и по-добре обучени воини.
Сега сме тук да просим мир ли?
Достатъчно, Херенеис, никой не проси нищо.
Ти също знаеш, че не сме готови да се бием с тях.
Отиди да си починеш,
няма смисъл да стоиш буден.
Изглежда жесток, но всъщност се страхува.
Този, който се страхува, е опасен, когато има войска.
Сега имаме нужда от мир и от време.
Кажи ми дали има ограничения.
Има ли нещо, което не би направил в замяна на мир и време?
Няма ограничения, защото без мир Рим не може да съществува.
Смешно ли ти е?
Говориш като цар Нумитор.
Той винаги взема решения, като мисли за утрешния ден.
Знаеш ли кой съм аз?
Какво видя, Илиа?
Беше само сън.
И аз сънувах нещо - това място, което не ни дава покой.
Какво искаш?
Ти си избрана от бог Санкус.
Иска да обединиш два народа.
Дефтри? - Тя ще бъде наша царица за ден.
Ще бъда добра царица.
Отивай да спиш, ще те събудим призори.
Тя знае как да се грижи за себе си.
Къде отиваш?
Не мога да заспя, ще се разходя.
Бог Санкус, погрижи се за децата си,
опияни ги със своето величие.
Освободи ни от страха и надеждата,
дай ни силата на своя гръм.
Ти ли си?
Какво търсиш?
Никоя жена не може да стои над нас.
Оставете я!
Ще ви убия всички.
Дръпнете се!
Да си вървим, Йемос.
И аз не харесвам това място, скоро ще се приберем вкъщи.
Не знам какво ми става.
Мисля, че видях...
Какво си видяла?
Илиа...
Всичко е наред.
Погледни ме.
Аз съм.
Румия, майко на вълците.
Майко на вълците.
Румия, майко на вълците.
Сега трябва да станеш булка на бог Санкус.
Затвори очи.
Братко, ще бъдеш ли цар на Рим с мен?
Ще те следвам навсякъде.
Тит иска да ни предложи мир.
Не му вярвам.
Трябва да му повярваш, той управлява Курес, има власт.
Защо ме извика?
Ела насам.
Съгласи се да участваш в ритуала,
но първо искам да знаеш.
Те ме отгледаха,
те ми бяха майки и съпруги.
Никога няма да ме изоставят като брат ти.
Седни с мен.
Пий. - Какво е това?
Кръвта на баща ми.
Да ти предложа тази кръв е най-великият жест за мир.
Градовете ни ще бъдат обединени завинаги.
Ако уважаваш народа ми, никога няма да се страхуваш от нищо.
Да се страхувам?
Аз?
Ти си този, който не трябва да се страхува от Тит.
Не се страхувам.
Санкус, татко,
говори с този човек, покажи му истината.
В Рим ще построим светилище за Санкус и ще живеем всички в мир.
Какво имаше в купата?
Не устоях.
Нека бог се погрижи за теб.
Той ще ти даде мир и ти ще разбереш всичко.
Спи,
малък робски вълк.
Къде е Дефтри?
Отведоха я в нощта на ритуала за обединение.
Вирос!
Какво се е случило с теб? - Пусни го да мине.
Какво са му направили?
Не знам.
Това е нашата почит.
Напои земята ни с кръвта му.
Убий го,
и ще обединим кръвта на двата народа.
Обедини народите ни, Вирос.
Спри го.
Той няма да го направи.
Дефтри?
Не мърдай!
Тя е нашата кралица.
Бог ще ни награди с мир.
Убий го!
Убий го. - Не!
Вирос!
Обедини народите ни, Вирос.
Акрон, убий го!
Римляни!
Вирос!
Братко.
Защитете царя!
Убийте ги всички!
Спри!
Спрете! - Ще я убия, ако не ни пуснеш.
Не я докосвай. - Ще я убия пред очите ти.
Заповядай ми, и ще й отрежа главата.
Не. - Хайде!
Хайде!
Отдръпнете се!
Назад!
Спри!
Прави каквото казва тя.
Херенеис, вземи Вирос.
Таринкри, докарай каруцата.
Хайде!
Стойте!
Ще я убия!
Ако ни последвате, ще ги убия!
Направете каквото казва той.
Ще я убия!
Спрете!
Тези жени ми трябват.
Разбра ли какво казах?
Искам ги обратно, веднага.
Кажи ми какво да направя, и ще го сторя.
Събери войската.
Римляните ще съжаляват, че отвлякоха сабинянките.
От три поколения
не сме преминавали границата, охранявана от латините.
В съюз сме с Алба. - Няма да го нарушим.
Ще помолим царят на Алба за позволение да преминем границата,
а после ще унищожим Рим.
Ще съборим стените им
и свинете ни ще пият кръвта на царете им.
Превод СТАНИСЛАВА КЛИСАРСКА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО