Iemos. Vakna.
Vakna. Vi lever.
Var är vi?
-Jag vet inte. -Såg du dem?
Vilka är de?
-Varför håller ni oss fångna här? -Vi är törstiga!
-Vatten! -Jag ber dig!
Vi är törstiga!
Vad är det?
Vad...?
Säg mig era namn.
Mitt namn är Wiros.
Och vilka är ni?
Vi är barn av Rumia, den enda Gudinnan.
Äldre än den stjärnbeströdda himlen och bergen.
Vi fick lära oss att frukta henne-
-men när olyckan drabbade oss bad vi till henne och hon räddade oss.
Rumia... Kommer hon att rädda oss också?
I dag kommer ni att dö tillsammans.
Rumia, människornas och gudarnas mor-
-du som skapar och förgör, välkomna dessa dina barn.
Jag är varghonan. Jag skyddar barnen.
"Barnen..."
Barnen.
Ni är döda.
Och i dag har Rumia skänkt er nytt liv.
Kultingarna har mört kött. Skär den bästa biten åt mig.
Jag är hungrig och vill äta.
-Ingen får äta det här köttet. -Vad talar du om, Lucius?
Detta är ett offer.
Vargarnas härskarinna hatar oss. Vi hör henne andas om nätterna.
Offrar ni till Rumia?
Jag sa att du skulle straffa dem, men de lyssnade inte på mig.
Bestämde du detta, Lucius?
Eller vem var det?
Jag bestämde.
Du?
Du vet ju att kungen beslutar om dylika ting.
Alla dör! Först Hostus, sen Taurus.
Tig!
Om du vill bestämma...
...måste du ta min plats.
Det är över, Cnaeus.
Du är inte längre vår kung.
Vänta!
Vad ska ni göra utan en kung?
Lucius...
Vi behöver en ledare.
Vill du ha en kung, Maccus? Följ med honom, då.
Vi är många, Cnaeus, och du är ensam.
Om du vill leva, så bege dig nånstans långt bort från det här lägret.
Du vet inte vad du gör.
Utan en ledare kommer ni att ha ihjäl varandra.
Och Rumia kommer att dricka ert blod.
Jag vet att hon överlevde.
Jag vill träffa henne.
Vad gjorde han mot dig?
Han suddade ut fåfänga tankar-
-och lyste upp endast det viktiga.
När återvänder du hem?
När Enitos har blivit hämnad.
Det sker snart.
Numitor och Silvia har avbrutit sin exil.
Ertas gömmer dem i Gabi.
De väntar där på Iemos för att ge honom makt som inte är hans.
Ska du ge dig av med din här?
Ja, om fem dagar.
Ta mig med dig.
Jag tar hit honom levande. Du får döda honom.
De är inte latinare. De har namn jag aldrig har hört.
Stirra inte på henne.
De ger henne bara frukt och mjölk att äta.
Är hon sjuk?
Hon är inte sjuk...
...hon är helig.
Vi flyr härifrån.
I natt, när alla sover.
Ingen får ge sig av utan flockens tillåtelse.
Be dem att läka dig. De har örter.
Övertala min far att ta med mig.
Du är inte redo.
Jag ska visa dig att Mars är med mig.
Din kropp är fortfarande inte lika stark som en mans.
Gör det ont?
Be nån att undersöka den, annars förlorar du den.
Vi är inte som andra folk.
Våra förfäder föddes i oskernas land.
Från födseln var de ämnade för exil.
De följde en vargflock och kom till ert område.
De lärde sig ert språk och byggde en by.
De ville bara leva i fred.
Men era kungar brände deras by och utrotade dem.
Några överlevde och flydde ut i skogen...
...och gav sina liv åt gudinnan som alla folk hatar.
Detta märke som vi bär på våra kroppar...
...gav de till sina barn.
Har ni aldrig sett en stad?
Herennèis har sett en. Och Deftri var med honom.
Jag var mycket ung. Jag minns bara blodet.
Vi vandrade våra fäders väg åt motsatt håll, till oskernas land.
Men tiden var ännu inte inne.
Endast jag och Deftri överlevde.
Hur gammal är du, Wiros?
Äldre än 15 och yngre än 20... tror jag.
Vet du inte när du är född?
Jag var slav i Velia.
Ingen räknade min ålder.
Titta noga på honom, Herennèis.
Minns du honom?
Inte alls.
Du bär vårt märke.
Det var därför vi räddade dig.
Nu äter vi.
Han bär ert märke.
Men jag är latinare.
Varför vill ni ha mig?
När du vandrade i skogen följde vi efter dig.
Vi såg dig slåss för honom och därför lät vi dig leva.
Men nu när du vet vilka vi är kan vi inte låta dig gå.
Jag hör hemma där rättvisan finns.
Har Attus sänt dig?
Du borde vända tillbaka till honom.
Jag har minnen och vrede. Det kommer att vara tillräckligt.
Vi ska döda Iemos. Sen lovar jag att bara vara din dotter.
Mannar!
Hylla Ilia, Mars dotter och Amulius dotter!
-Leve Ilia! -Hon ska bli Albas räddning!
Hur mycket längre?
Hela natten-
-om det hjälper mot febern.
Amulius är på väg mot oss med en här.
Hirtius är borta.
Ja, Cordius.
Jag vet inget och vill inte föreställa mig det värsta.
Om Amulius är på väg har det värsta redan inträffat.
Vi vet ännu inte vad som för Amulius till Gabi.
Nej, Lausus. Det som sker är uppenbart för alla.
Jag tog hit en kung som gudarna har förbannat.
Och jag tog parti för en pojke som alla tror har mördat sin bror.
Nu får jag ta konsekvenserna av mitt handlande.
Vad vill du göra?
Jag ska inte besluta det ensam. Ni är här för att bli hörda.
Du beslutade att ta hit Numitor. Du bestämde och vi fogade oss.
-Varför frågar du oss nu? -Jag måste veta att ni står med mig.
Att gömma Numitor kan kanske hålla hoppet vid liv tills Iemos-
-den rättmätige arvingen, återvänder levande.
Om rådet är enigt...
...kan vi gömma Numitor långt härifrån.
I området där Eulinos, den grekiske keramikern, bor.
Lausus... Jag överlämnar Numitor och hans dotter i dina händer.
Endast vi sex vet om denna hemlighet.
Jag ber alla gudar att vaka över denna heliga pakt.
Vi står med dig.
Ska jag hjälpa dig?
Varghonan säger att du kanske var med mig och Herrenèis...
...när vi försökte lämna skogen.
Jag minns ingenting.
Kanske...
...ett ord:
Barn.
Är det allt?
Blod.
Jord.
Jag är Deftri...
...Rumias dotter.
Du är Wiros...
...Rumias son.
Rumias son.
Vi borde bege oss hem, till Velia.
Var inte dum.
Du vet vad de gör med dem som återvänder i förtid.
Vi berättar vad som hände: att några dog och de andra fördrev oss.
Att de offrade till vargarnas härskarinna.
Vill du återvända hem?
Gå, då.
Jag klarar mig ensam. Jag behöver inte dig.
De tror mig inte om jag kommer ensam.
Vi stannar här.
Till slut återvänder bara vi två...
...för att de andra är döda.
Och när vi återvänder-
-kommer Velias folk att samlas längs den heliga vägen-
-och höja händerna till skyn.
Kungen kommer att ge oss kransar av myrten.
Och våra namn kommer att vara vida kända.
Maccus!
Här är hon!
Maccus! Håll fast henne!
Håll fast henne!
Spring, fånga henne!
Var är hon?
Din idiot. Hon kom undan.
Det mörknar, Cnaeus. Vi går inte längre nu.
Jag är inte rädd, bara hungrig.
Jag vill ha den där geten.
Hörde du det där?
Vad gör du?
Cnaeus!
Cnaeus! Vi går tillbaka!
Vad söker du, latinare?
Få honom att prata.
Vad spelar det för roll vad han har att säga?
Vi måste döda honom.
Vilka är ni?
Du!
Du känner dem.
Wiros?
Tala om för dem att jag är din kung.
Du är inte längre min kung, Cnaeus.
Jag är inte längre nåns tjänare.
Rädda mig.
Wiros...
...säg nåt.
Jag vill inte dö.
Om jag har gjort dig nåt ont ber jag om förlåtelse.
Snälla!
Bräk.
Vill du straffa mig igen?
Om du inte vill att de ska döda dig...
...så ät.
Så du Cnaeus blick? Han var rädd.
Det var en mot femtio. Ensam är alltid rädd.
Han såg att andarna var människor.
De var tvungna att göra det. De hade inget val.
Jag är inte som du. Du åt en mans hjärta som vore det ett lamms.
Jag var lika förfärad som du.
Men det är Rumias lagar. Om jag vill stanna här måste jag lyda dem.
Wiros... Du är en av dem. Deras blod flyter i dig.
Du minns deras språk.
Jag minns ingenting.
Orden de använder säger mig ingenting.
Jag sa att jag mindes för att de ville höra det.
-Du bär deras märke. -Jag vet inte vad det är.
Om de vill tro att jag är en av dem, kan jag vara en av dem.
För jag är ingenting-
-men här kan jag bli nånting.
Men jag vet vem jag är. Jag vet min sanning.
Alla tror att du har dödat din bror.
Din sanning finns inte mer. Du är ingenting nu, precis som jag.
Om du vill återvända hem måste du vänta tills alla har glömt dig.
Ingen i städerna får längre minnas ditt namn.
Då kan du återvända.
Till dess måste du stanna här, där ingen bryr sig om vem du är.
Var hälsad, Gabis kung.
Varför kommer du beväpnad till en befolkad plats?
Mitt folk är dina vänner.
Om det är som du säger har du ingenting att frukta.
Kom, Amulius. Sitt.
Du ska få lite vin.
Vi kom inte hit för att dricka.
Hirtius.
Vill du tala?
För lojaliteten som förenar oss-
-avslöjade jag ditt svek mot de trettio folken.
Vad är det du anklagar mig för, Hirtius?
Du har fört hit Numitor.
Ni har kommit i onödan.
Ni tog en lögnare på orden.
-Varför skulle han ljuga om detta? -Vissa gör vad som helst för makt.
-Har du mött några såna? -Naturligtvis.
Och de är alla mina fiender.
Överlämna Numitor och hans dotter Silvia, så är vi åter vänner.
Numitor är inte här.
Det har du mitt ord på.
Jag vet att du hyser agg mot mig.
Men en kungs ord väger tyngre än en undersåtes.
Den här mannen har ljugit och ställt oss mot varandra.
Han förtjänar att straffas.
Vi ska hugga huvudet av honom.
Och du ska göra det.
-Säg sanningen! Att Numitor är här! -Tig!
Om du vill bevara freden mellan våra folk, så dödar du honom.
Numitor är i exil, på haruspexens befallning.
Om Hirtius har sagt nåt annat har du blivit vilseledd.
Jag ber dig om förlåtelse å hans vägnar, och hela mitt folks.
Om du inte dödar honom...
...tolkar jag det som trots.
-Ner på knä. -Ertas...
Överlämna Numitor, så visar Amulius dig nåd!
Hör upp, i gudarnas namn! Jag förtjänar inte döden!
Vi är i Gabi. Här gäller min lag.
Jag känner dig, Ertas.
Du vill inte döda honom, eftersom du vet att han inte ljög.
Du har redan bestämt dig, Amulius.
Du vill bara förnedra mig-
-och krossa den ende mannen som inte bugar inför din falska makt.
Du har makt, Amulius...
...men gudarna förbannar dig!
Jag ska döda dina undersåtar, en efter en...
...och du blir den siste.
De som försvarar brödramördaren Iemos kan inte förlåtas.
Sänk era vapen, annars kommer ingen att minnas denna stad!
Hitta Numitor!
Jag ska aldrig glömma vad ni gjorde för oss.
Vi gjorde det för rättvisan.
Gudarna kommer inte att överge oss.
Mitt folk fyller dig med fasa.
Hur vi lever. Hur vi dödar.
Men du har mod-
-och därför förtjänar du vår respekt.
Vem är du?
Berätta vem du är.
Mitt namn är Iemos...
...Procas son.
Jag var ämnad att bli Albas kung.
Men nu är jag ingenting.
Jag ska ge dig tillbaka det vi tog från dig.
Jag har ingen stad att återvända till.
Lär mig att bli som ni.
Följ med mig.
En dag ska vi också ha en stad.
Ingen kommer att våga utmana oss.
Alla folk kommer att darra inför vår Gudinnas namn.
Sen får alla fred och rättvisa och vi kan leva utan fruktan.
Vem har gjort dessa målningar?
Vargarnas härskarinna, Rumia.
Detta är staden hon har lovat oss.
Den ska få namnet...
...Ruma.
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com