Amulius!
Her er jeg!
Amulius!
Jeg har 500 kampklare mænd med.
Og vreden hos en gudinde, som én gang før har reddet mig fra døden.
Spild ikke mere uskyldigt blod, Amulius!
Overdrag byen til mig -
- så sværger jeg ved alle guder, at jeg opgiver min hævn.
Du får en dag og en nat mere.
I morgen, når solen står op, kommer vi og dræber jer alle.
Mange af dem var mine venner.
Jeg husker stadig deres navne.
Vi afventer din befaling. Mændene er rede.
Informér kongerne.
I morgen ved daggry dræber vi dem alle.
Jeg ser dig.
Tal.
Min herre ...
Du kan endnu forhindre denne massakre.
Jeg beder dig, i gudernes navn.
Guderne?
Nå, har de endelig talt?
De er altså stadig tavse.
Jeg er ligeglad. I morgen vil våbnene tale.
Gå med dig.
Numitor er din bror.
Hvis du kæmper mod ham, bringer du ulykke over Alba.
Er det noget, guderne siger, eller er det dig?
Det er mine ord.
Vil du være konge?
Kom ...
Sid ned.
Sæt dig!
Vil du overlade byen til en brodermorder?
- Er det det, du vil? - Nej.
Hvad vil du så?
Tror du, Iemos er uskyldig?
Det er han faktisk.
Iemos er uskyldig.
Hvis guderne alligevel er tavse, har jeg ikke brug for dig mere.
Det her er øjeblikket, ulvekvinden ventede på hele sit liv.
Vores by ...
Ruma ...
- Men nu er vi alene. - Hun er hos os.
Da alting så ud til at være forbi -
- påkaldte Iemos hende, og hun reddede ham.
Nu bor hun i hans hjerte -
- og når vi har erobret Alba, bygger han hende et tempel.
Iemos!
Lad være med at skjule dig bag Rumias børn!
Det her er ikke deres kamp!
Jeg elskede din bror. Jeg elskede den fremtidige konge.
Og du dræbte ham!
Du har krænket gudernes vilje. Du er en vederstyggelighed!
Gå ikke derhen.
Hent din far! Lad mig kæmpe mod ham.
Er du bange for en kvinde?
Skammer du dig ikke over for dine mænd?
Soldaterne rører sig ikke, hvad der end sker!
Jeg dræbte ikke min bror.
Send dem væk. Så er det kun dig og mig.
De gør ingenting. Jeg sværger ved alle guder.
Stop, Ilia. Stop!
Dræb mig!
For jeg vil jage dig til mit sidste åndedrag.
Jeg dræbte ikke min bror, og jeg vil ikke dræbe dig.
Hvis du vil have hævn, må du kigge andetsteds.
Det var din far.
Han dræbte ham for øjnene af mig.
Enitos beundrede dig.
Han sagde, du gav ham hans første sværd -
- og lærte ham at bruge det.
Jeg elskede ham også.
Han var som en søn for mig.
Du har aldrig fortalt mig hans sidste ord.
Tænkte han på mig, før han døde?
Du er såret. Du bløder.
Svar mig.
Hvad er det, du vil vide, Ilia?
Den forræderiske Iemos stak ham ned.
Han nåede ikke at sige noget.
Du kan ikke lyve længere.
Du skammer dig over for guderne.
Jeg er ligeglad med guderne.
Det er kun dig, jeg skammer mig over for.
Det er for sent til den slags.
Over for mig bør du nu kun føle frygt.
Den der frygter, kæmper.
Jeg vil ikke kæmpe mod min egen datter.
Hvorfor, fader? Hvorfor gjorde du det imod mig?
Jeg dræbte Enitos for at redde kongeriget -
- men jeg er i færd med at lægge det øde.
Dræb mig.
Det er kun retfærdigt, at det bliver dig, der gør det.
Knæl!
Ordet retfærdigt er på dine læber helligbrøde.
Luk porten op.
Luk porten op!
Jeg har givet jer en ordre!
Luk så porten op!
Byen er din.
Iemos ...
... du bliver konge.
Dine undersåtter ...
... er underlagt din nåde.
Det samme er jeg.
Dette er en morders blod.
En forræders blod.
Jeg har min fars blod på mine hænder!
Amulius ville være konge og dræbte Enitos.
For at blive konge, anklagede han en uskyldig, Iemos.
Det har han selv indrømmet.
Og her er sværdet, jeg dræbte ham med.
Hans lig brænder endnu.
Denne kvinde har reddet os alle.
Begrav jeres vrede.
Fra i dag er Alba et fredens rige!
Længe leve kongen!
Vi bør ikke gå ind i en by, der er helliget andre guder.
Iemos bliver konge. Og Silvia og Numitor lovede -
- at byen også bliver vores.
Godt. Men indtil vores gudinde er kommet derind -
- sætter vi ikke vores ben der.
Kongen længe leve! Kongen længe leve!
Sig til slavinderne, at de skal begynde rensningsritualerne -
- og fjerne liget af min bror.
Før ondskaben bort for evigt.
Bliver du bange ved synet af rent tøj?
Jeg skylder jer alt.
I blev ved min side.
Sammen med jer vil jeg diskutere, hvad der skal ske her.
Alba skal forandres.
Kom ind, Ilia.
Hun bad om at tale med dig.
Er du villig til at lytte til hende?
Jeg ...
... dræbte din far.
Jeg var overbevist om hans skyld.
Jeg dræbte ham, mens jeg så ham i øjnene.
Jeg følte ingen medlidenhed.
Jeg kendte ikke sandheden.
Konge af Gabi, jeg er kommet for at bede om din tilgivelse.
Lausus ...
Alle her ...
... er faderløse.
Vores fædre er her ikke længere. Vores tid er kommet.
De, der dræbte, fordi de blev bedraget ...
... har ikke fortjent mit nag.
Vær hilset, I tredive.
Sejren i dag tilhører os alle.
Kun konger må være i denne sal.
Var det ikke for Ilia, var mange af os døde.
Hvad med ham? Han er ikke en af de tredive.
Hvorfor vil du smide Wiros ud?
Rumia er et uhyre, der fortærer og dræber.
Hvis hun kommer ind i byen, bringer hun død og ødelæggelse med sig.
Ukendte guder er skræmmende, det ved jeg.
Men se på mig.
Den gudinde, du hader, var netop den, der reddede mig.
Guderne ønsker, at vi lever i fred og for freden.
Og for fredens skyld -
- beder jeg jer byde Wiros velkommen i denne forsamling.
Rumias børn kæmpede på vores side.
Numitor har lovet dem en belønning, og det løfte skal holdes.
Vi kender intet til noget løfte.
Det kommer ikke til at koste jer noget, Capys.
I morgen bringer vi tak til de ældgamle guder.
Vi ofrer en tyr til Jupiter.
Og så helliger vi byen gudinden Rumia.
Så kan hendes børn føle sig hjemme her.
Jeg kan ikke lide, at vi vandt uden at kæmpe.
Der er kun latinere derinde.
Wiros er en af os. Han kan godt sætte sig i respekt.
Vi får se. Men jeg stoler ikke på dem.
Hvad sker der? Får vi ikke vores jord?
- Bare rolig, vi får den. - Hvornår?
Latinerne er traditionelle. Det er svært for dem at acceptere.
- Vi må være tålmodige og vente. - Jeg vil ikke vente!
Det kommer du til!
I morgen bliver byen helliget Rumia.
Det sagde Iemos foran alle kongerne.
Vi får snart vores belønning.
Ja, ja. I sidste ende er du ligesom ham.
Du er måske af vores blod, men du er opdraget hos latinerne.
Giv mig dit sværd.
Det får du, når jeg får min jord.
Jeg sagde, giv mig dit sværd.
Du er min konge.
Rumia er min gudinde.
Jeg håber aldrig, jeg får brug for det sværd igen.
Hvad er der galt?
Har de tredive klaget over mine intentioner?
Du bliver ikke glad, når du hører, hvad jeg har at sige.
De tør ikke engang sige til mig, hvad de tænker.
De skylder dig lydighed, men du må til gengæld respektere dem.
Det er selve forbundets fundament.
Ja, sådan var det for jeres forbund.
Men nu har et andet folk sluttet sig til os. Og en anden gudinde.
En gudinde, vi alle er opdraget til at hade.
Hun lever i mørket og bringer ødelæggelse.
Hendes sted er skoven, hendes tid er natten.
Hun gav mig mad. Hun gav mig et nyt liv.
Hun lærte mig, hvem jeg er.
Du er min søn.
Jeg er i live takket være Rumia. Hun talte til mig.
Hendes folk kæmpede for mig!
Jeg kan godt forestille mig, hvordan det var for dig sammen med dem.
Men de tredive konger vil aldrig forstå det.
Hvis du helliger Alba til Rumia, sprænges forbundet.
Der vil flyde blod.
Mænd vil blive dræbt og kvinder gjort til slaver ...
Har de truet med krig?
Tal med Wiros. Find en løsning.
Ellers vil de tredive tvinge ham bort.
Wiros er min bror.
Jeg kan ikke forråde ham.
Det beder jeg dig heller ikke om.
Men din brors navn var Enitos. Glem det aldrig.
Vi bygger det med stammer fra de højeste træer.
Så kan alle se det, når de går ind i byen.
De vil sige: "Der bor skovens gudinde."
Det får vi da lov til, gør vi ikke?
- Stoler du ikke på Iemos? - Jeg stoler kun på mit eget blod.
Så stol på mig. Ingen vil vove at tage det fra os, vi er blevet lovet.
Du søger også hans stemme.
Enitos' stemme er her ikke mere.
Han lever i vores minder.
Jeg har intet tilbage.
Hverken familie eller kærlighed.
Og ingen stemme at lytte til.
Hjælp mig med ikke at glemme.
Hjælp mig med at huske ham.
Det vil give mig styrke.
Jeg ved godt, hvad du mener. Men jeg ønsker ikke at huske.
Det tilhører fortiden.
Alt det, der er sket os, er ikke andet end smerte.
Jeg ønsker at glemme.
Du gjorde det, der skulle til.
Du var ikke bange for at udgyde din fars blod.
Jeg ville ønske, jeg havde din styrke.
Du skal ikke misunde mig.
Du reddede byen.
Du bragte retfærdighed hertil.
Det bliver aldrig retfærdighed i Alba, Iemos.
Vær tilfreds med at have bragt freden hertil. Det er det vigtigste.
Olie.
Stadig mere og mere olie.
Hælder man det sammen, kan man ikke længere skille det ad.
Sådan er dets natur.
Men tilsæt så eddike ...
Kan du se?
De frastøder hinanden.
End ikke den største af konger kan holde dem sammen.
Mange ting virker umulige ...
... indtil det endelig lykkes for nogen.
Du taler ligesom Iemos. Som om den virkelige verden ikke fandtes.
Du har ikke tilkaldt mig for at tale om olie og eddike.
Iemos elsker dig som en bror.
Han vil aldrig være i stand til at sige det, jeg nu fortæller dig.
Vi er olien, Wiros.
Og I er eddiken.
De tredive konger vil ikke tillade, at Alba helliges jeres gudinde.
Hvad er det, du prøver at sige?
Hvis du virkelig værdsætter Iemos og jeres venskab -
- så før dit folk væk herfra.
I gav os et løfte!
Har du glemt det?
Du er som en søn for mig...
Dine ord siger mig intet.
Jeg er ikke barn af nogen.
Og jeg har lært, at løfter intet er værd.
Vil du gøre, hvad jeg beder om?
Hvad får jeg til gengæld?
Du kan bo her i byen.
- Du bliver kongelig rådgiver. - Og hvad med mit folk?
Hvis de vender tilbage til skoven, indgår vi en evig pagt med dem.
Vi vil for evigt respektere deres grænser.
Guderne har givet dig magt til at afværge en krig.
Der gives ingen større magt. Brug den godt!
De tredive truer med krig. Din mor beder mig rejse -
- og du fortæller mig ingenting!
Jeg skulle først tænke mig om.
Glimrende. Og hvad er du så kommet frem til?
Hvad?!
Rumia er min mor. Jeg var død, og hun gav mig nyt liv.
Mens Silvia er også min mor.
Og jeg ønsker ikke en ny krig.
Vi rejser ikke.
Jeg har aldrig haft en mor. Da jeg mødte dig, var jeg slave.
Jeg har erobret alt dette helt alene.
Du må dræbe mig, hvis du vil tage det fra mig.
Jeg ønsker ikke at tage noget fra dig, Wiros.
Vil du hellige byen vores gudinde?
Jeg vil have en aftale.
Det får du ikke.
Du er enten med mig eller imod mig. Bestem dig.
Vi må forberede os på det værste.
Du havde ret i, at vi ikke kan stole på dem.
De vil prøve at forjage os.
- Hvem siger det? - Det er noget, alle ved.
Alle undtagen os.
Og hvad siger Iemos?
Hvorfor svarer du ikke? Er Iemos enig med dem?
Hvis han er ...
... bliver vi også nødt til at kæmpe mod ham.
Bevæbn alle.
Hvis de ikke giver os, hvad vi bad om ...
... vil der flyde mere blod.
Længe leve kongen! Længe leve kongen!
Læg dine våben.
Hvorfor? Er I ikke bevæbnede?
Vi skal jo bare høre vores konges ord.
Jeg står her i dag ...
Hvorfor står jeg her? Ved I det?
Mine brødre, Rumias børn ...
... prøver med våben at overtale mig til at hellige byen deres gudinde.
Og mine andre brødre ...
Min mor og min bedstefar ...
De er parate til at standse mig med våbenmagt.
Det lader til, at guderne vil se blod.
Var det ikke også dem, det begyndte med?
Det begyndte, da fader Jupiter tog regnen væk.
Hvorfor gjorde han det? Har I spurgt jer selv om det?
Det var selve grunden til, at Numitor blev sendt bort.
Kun sådan kunne guderne imødekommes.
Amulius var nødt til at slå Enitos ihjel.
Jeg var nødt til at flygte.
Jeg mistede en bror, der lignede mig ...
... blot for at finde en anden, der er anderledes.
Jeg mødte ulvekvinden.
Hende, I alle frygter, og tror, er så blodtørstig.
Og jeg lærte af jer ...
... af jeres våben ...
... at Alba ikke er min by.
Sådan er det.
Først nu forstår jeg gudernes vilje.
Jeg skal ikke reagere i Alba ...
... men et andet sted, hvor ulvindens og hendes brødres blod har flydt.
Et land, der lige nu er uden konge.
En by, der lige nu hedder Velia.
Det er din by, Wiros.
Vi er brødre, og vi vil regere sammen.
Der vil være plads til alle dem, der har lidt og begået fejl.
Alle, der ønsker fred uden at give afkald på retfærdighed.
Kom her, bror. Se ikke sådan på mig.
Hvis du er enig, rejser vi i dag.
Det er min aftale.
Denne mand er min bror!
Han vil aldrig ytre et ord imod mig, og jeg aldrig et ord imod ham.
Alle guder vil være velkomne i vores by -
- men den får navn efter ulvekvinden.
Det nye navn vil erstatte det gamle.
Det vil være på alle folkeslags læber.
Vores by, hvis I vil have den ...
... skal hedde Ruma.
SABINERNES LAND
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com