Miksei sinulla ole pyhää nyöriä?
Eikö isäsi antanut sitä?
Minulla ei ole isää. Ei ole ketään.
VELIA, KOLMENKYMMENEN KUNINKAAN MAA
Polvistukaa! Polvistukaa kuningas Spuriuksen edessä!
Tänään alkaa pyhä aika teille, Velian pojat.
Eiliseen asti olitte vielä lapsia.
Kun palaatte metsästä, olette miehiä.
Metsässä asuu tuntemattomia henkiä.
Ne juovat ihmisen verta-
-Susien valtiattaren johdolla.
Elätte varjoissa puoli vuotta.
Teille tulee kylmä. Teille tulee nälkä. Te pelkäätte.
Kiroatte päivää, jona synnyitte.
Kuolema odottaa sitä, joka palaa ennen aikojaan.
Mars on meidän kanssamme!
700-luku eaa.
Kymmenien sotavuosien jälkeen-
-30 Tiberin eteläpuolen heimoa liittoutuivat
Kullakin heimolla oli oma kuninkaansa-
-mutta kaikki pitivät Alban kuningasta johtajanaan.
Näillä main ei ole satanut kuukausiin.
Albalonga, 30 kuninkaan maa
Gabin kuningas Ertas on tulossa.
Miksi hukkaat vettä? Peseydyit eilen.
En halua haista sinulta.
Pidä kiirettä.
-Sanoit, että haisen. -Nyt käsken kiirehtiä.
Voit peseytyä illalla.
Sinun täytyy lakata tekemästä, mitä sanon, veli.
Se ei ole totta!
Syö tuo paska tuolta.
Syö itse.
Luota veljeesi, hevosenpaska on hyväksi.
Ertas!
Keitä te olette?
Olette kuningas Nurmitorin lapsenlapsia.
Tapasimme vuosi sitten. Se tuntuu kymmeneltä.
Olette nyt miehiä.
Teillä on parratkin.
Odotimme teitä jo eilen.
Monet ovat jo tulleet. Capys, Spurius.
Nyt hän luettelee kaikki.
Tervetuloa, Lausus.
-Mitä sinulla siinä on? -Lahja.
-Näyttää ketulta. -Se tulee meren takaa.
Kauppiaat toivat sen Cumasta. Sen nimi on Mau.
Numitor on äitisi kanssa ja odottaa sinua.
-Tämä maistuu mudalta. -Se on järvestä.
Kaikki kaivot ovat kuivia.
Ei huolta, kaikki järjestyy.
Karja kuolee, ihmiset ovat janoisia.
30 kuningasta kokoontuu pyytämään merkkiä jumalilta.
On oikein pelätä.
Tervehdys kuninkaalle.
Terveydeksesi, Ertas.
Tuon terveisiä kansaltani.
He eivät ole unohtaneet hyvää, jota meille annoit.
Olet aina ollut lähelläni.
Niin se aina on.
Tervehdys Gabin kuninkaalle.
Vala uskoa veljeeni. Hän pelkää, että jumalat ovat meidät hylänneet.
Numitor kunnioitti aina pyhiä lakeja. Jumalat tietävät sen.
Huomenna jumalat puhuvat ja kaikki pelot katoavat.
Vestaalit rukoilevat. Sateet palaavat pian.
Oletko siellä? Ilia! Oletko siellä?
-Enitos! -Odotin, että veli nukahtaa.
Aina kun tulen tänne, pelkään etten löydä sinua.
Pelkään, että unohdat minut.
Niin ei tapahdu koskaan.
Lupasin odottaa sinua.
16 vuotta on pitkä aika.
Ajan myötä lupaukset kuolevat.
Ei minun rakkauteni.
Ajattelen sinua joka päivä.
Ilia. Ilia, me menemme ylös!
Minun pitää mennä.
Ilia...
Kolminkertainen jumalatar, hedelmällinen äiti-
-joka olet aina ollut ja tulet aina olemaan.
Tulesi palaa ikuisesti.
Suojele kansojamme, anna sade maillemme-
-varjele kuningastamme ja pidä 30 kansaa yhtenäisenä.
Äiti Vesta, kolminkertainen jumalatar, hedelmällinen äiti-
-joka olet aina ollut ja tulet aina olemaan.
Tulesi palaa ikuisesti.
Suojele kansojamme, anna sade maillemme-
-varjele kuningastamme ja pidä 30 kansaa yhtenäisenä.
Kun maa on hedelmätön ja taivas palaa-
-ja kun kuningas ei tuo sadetta-
-on oikein kuulla jumalia.
Oikealla pohjoinen-
-vasemmalla meridiaani.
Jupiter, isä!
Salaman ja sateen herra!
Jos kuningas Numitor on syypää kurjuuteemme-
-lähetä siivekkäät viestinviejäsi kauas hänestä.
Numitor, Alban kuninkaan Procan poika, ensimmäinen 30 kuninkaasta-
-jumalat ovat puhuneet selkeästi.
Parvi lensi-
-meridiaania kohti.
Isä Jupiter siunaa meitä sateella-
-vasta kun lähdet mailtamme.
Missä muut ovat?
Ehkä pitäisi palata Veliaan.
Jos palaat, sinut tapetaan.
Olemme kävelleet kaksi päivää. Pääsemme pian metsän laitaan.
Tämä metsä ei pääty.
Mistä tiedät?
Metsä on laaja kuin taivas.
Päättyykö taivas?
Ei. Sama on metsän kanssa.
-Uskotko, ettei metsä pääty? -Mitä väliä sillä on?
Täällä meidän pitää olla puoli vuotta.
Eksyittekö metsään?
Tarvitsemme puuta majoja varten. menkää keräämään.
Kuka sinä olet käskemään meitä?
Ettekö näe?
Olen kuninkaanne.
Meidän pitää tehdä leiri ja järjestää puolustus. Kaikilla on tehtävä.
Jos et pidä siitä, saat lähteä.
Kukaan ei selviä metsässä yksin.
Mene keräämään puuta.
Jos et halua totella, saat taistella.
Puolustaudu.
Antaa tulla!
Älä tapa minua, ole kiltti.
Polvistu.
Haluaako joku muu haastaa kuninkaan?
Sinä?
Menkää hakemaan puuta. Liikettä!
En hylkää isääni maanpaossa. Lähden hänen kanssaan.
Pysyt täällä. Te synnyitte yhdessä ja hallitsette yhdessä.
Teistä tulee 30 kaupungin kuninkaita.
Näemmekö sinua enää koskaan?
Nämä kuuluivat isällenne.
Nyt te käytätte niitä.
Olette oikea ja vasen. Älkää koskaan erotko. Luvatkaa.
Me lupaamme.
Yemos, lupaa sinäkin.
Minä lupaan.
Älä pelkää.
Tekojenne kaiku saavuttaa meidät. Se tekee maanpaosta helpomman.
Teidän pitää pysyä vahvoina.
Teillä on vaikein tehtävä.
Menkää, älkääkä näyttäkö tuskaanne kenellekään.
Jumalat leikkivät kuninkaiden elämällä. Korotavat ja alentavat.
Te tulette paikalleni. Valtion pitää kestää.
Olette suuria kuninkaita.
Heillä ei ole rohkeutta.
Tiedän, että rakastatte kuningasta, mutta tämä ei liity rakkauteen.
Tämä on jumalten tahto ja te olette heidän välineitään.
Tehdään tämä yhdessä.
Kun olin lapsi, Numitor toi minut tänne.
Kysyin, oliko hän onnellinen kuninkaiden kuninkaana.
Hän ei vastannut, vaan käski kiivetä tuolle kivelle.
Miksi?
Anna kätesi.
Sulje silmäsi.
Kuuntele vertasi.
Se virtaa nopeammin, kuuletko sen?
Kyllä.
Se on kuninkaan elämä, Numitor sanoi.
Ehkä koskaan ei tarvitse hypätä, mutta ole valmis siihen.
Odottaminen on kaikkein vaikeinta.
Me emme löydä vettä. Puro on kuva.
Minne me menemme, Taurus?
Ole varovainen.
-Hän ei tiedä minne menee. -Ole hiljaa ja kävele.
Rumia teki tämän.
Ole hiljaa.
Eikö muka?
-Näyttääkö tämä ihmisen työltä? -Älkää pelätkö.
Me palaamme leiriin, eikä meille käy kuinkaan.
Ilia, mitä sinulle tapahtuu?
Miksi he haluavat nähdä minut yksin?
Vestaalit käskevät, eivät selitä.
-Tervetuloa, Enitos. -En ole kuningas vielä.
En saa astua temppeliin.
Jos haluat, että kuningas on, jos haluat säästää henkesi, olet hiljaa.
Et uhmaa käskyä ja seuraat minua.
Polvistu.
Et puhu kenellekään siitä, mitä kuulet pyhässä temppelissä.
En ymmärrä...
Vesta, hedelmällinen jumalatar-
-näytti yhdelle palvelijoistaan todellisen kuvan.
Kaupunki itkee.
Naiset ja miehet itkevät.
-Kuninkaat itkevät. -Ilia.
Mitä näit? Puhu minulle.
Taivas kuin verta.
Kukat, aseet-
-ja sinun ruumiisi paloi.
Veri virtaa haavoista. Aurinko sammuu. Käärme syö kotkan.
Olet kuollut, Enitos.
Veli tappoi veljen ja hänen kätensä ovat veriset.
Se on mahdotonta. Veljeni rakastaa minua. Miksi hän tappaisi minut?
Jumalatar on puhunut. Nouse ylös.
Miksi kerroitte tämän?
-Mitä haluatte, että teen? -Me emme halua mitään.
Me tuomme jumalattaren äänen kuolevaisille.
Äiti Vesta, kolminkertainen jumalatar-
-hedelmällinen äiti.
Olet aina ollut ja tulet aina olemaan.
Tulesi saa palaa ikuisesti.
Äiti Vesta, kolminkertainen jumalatar-
-hedelmällinen äiti.
Mitä sinä teet?
Nuku vain. Nämä ovat raskaita päiviä.
Liitto muodostuu 30 kansasta, Amulius.
Heidän maistaan ja alamaisistaan.
Ei tätä kaikkea voi antaa kahden lapsen käsiin.
He ovat veljeni perilliset. Se on laki.
Pelastaaksesi lain tapat liiton.
Olen väsynyt. Jos sinulla on asiaa, puhu selkeästi.
En osallistu Enitosin ja Yemosin valintaan.
En ole ainoa.
Capys, Sicanus, Mezentius-
Liiton vahvimpien kaupunkien kuninkaat ovat rinnallani.
Tämä on uhkaus.
Ei. Se on vain toive.
Jos pojille tapahtuisi jotain, kuningaskunta olisi sinun.
Lupasin Numitorille suojelevani poikia kuin omiani.
Sinä päivänä rukoilen heidän kanssaan isänsä haudalla.
Sitten toteutukoon jumalten tahto.
Suo anteeksi-
-jos puhuin liikaa.
Missä se on? Missä nyörini on?
Onko joku nähnyt nyöriäni?
-Tässä. -Mitä teet? Yritätkö varastaa sen?
-Halusit varastaa sen! -Poimin sen maasta.
Te kaksi!
Mikä sinun nimesi on?
En tunne sinua.
Wiros.
Mikä nimi on Wiros?
Se on minun nimeni.
Tuli pitää pedot kaukana. Älkää antako sen sammua.
Pitääkö tuli Cnaeusinkin poissa?
Susien neidon?
Rumia.
-Pelkäätkö Rumiaa? -En!
Sinun tarvitsee vain pelätä minua.
Pitäkää tulta yllä!
Kuka siellä?
On minun vuoroni pitää vahtia.
Maillamme ei sada.
Jumalten tahtoa ei ole vielä täytetty.
Olet yksin. Isäsi on kuollut, Numitor on kaukana, kuten äitisikin.
On onni, että teitä on kaksi.
Tiedän, miten veljet voivat rakastaa toisiaan.
Entä vihata?
Uskotko, että veljet voivat vihata toisiaan?
Olin Alban vahvin soturi.
Kunnioitetuin, uskollisin jumalille. Annoin tyttäreni Vestalle.
Numitor oli vanhempi, syntynyt minua ennen.
Siksi hänet nimettiin kuninkaaksi.
Halasin häntä, toivotin onnea ja kunniaa ja sillä välin...
Kyllä, vihasin häntä.
Toivoitko hänen kuolemaansa?
Tiedätkö, mikä kuningas on?
Kuningas on johtaja.
Vahvempi ja viisaampi mies kuin muut.
Kuningas on enemmän kuin tämä. Hänellä on jumalallinen voima.
Hän hallitsee kansansa elämää ja kuolemaa.
Vain jumalat voivat päättää kuninkaan elämästä ja kuolemasta.
Minä olen vain ihminen.
Sateet tulevat takaisin.
Kaupunkimme on pyhä. Jumalat eivät hylkää meitä.
Ulos.
Ulos. En halua puhua.
Minä haluan puhua sinulle.
Lähetä heidät pois.
Tarvitsetko kaksi, jotta mielesi ei pohdi Spuriuksen sanoja?
Spuriuksen ääni ei vaivaa minua-
-vaan oma vereni, joka haluaa ja ei halua.
Tiedät, mikä on oikein.
Numitor on maanpaossa, mutta taivas palaa yhä.
Jumalat, kuten ihmisetkin, odottavat oikeaa kuningasta.
Vain hän, joka tuntee elämän muita paremmin, on kuningas.
Pojat eivät ole mitään. Olet tehnyt sen, mikä oli heidän tehtävänsä.
Otit palavan naamion ja sokaisit veljesi.
Ota valta, joka kuuluu sinulle.
Oletko siellä?
Ilia...
Olen päättänyt. Lähden aamunkoitteessa.
En hyvästele ketään.
Älä itke.
Tulen luoksesi, kun papittaruutesi on päättynyt.
Ei, Enitos. Et saa palata.
En voi elää ilman toivoa tapaamisestamme.
Jos palaat, kohtalosi odottaa sinua.
Et voi paeta ikuisesti jumalten tahtoa.
Emmekö tapaa enää koskaan?
Etsin sinut, kun olen vapaa.
Pyydän vain, että muistat minut, etkä kuole.
En unohda sinua.
Pysy kaukana veljestäsi.
Anna kätesi.
Minne sinä menet?
-Kysyin, minne menet. -Voi olla vain yksi kuningas.
En ymmärrä.
Sinä olet ainoa kuningas.
Enitos, käänny ja katso minua silmiin!
Minun täytyy mennä, luota minuun.
En voi luottaa, ellen ymmärrä.
Lupasimme äidille, ettemme eroaisi.
Äitimme ei tiedä, mitä jumalat ovat määränneet.
Sinäkö tiedät?
Minun täytyy mennä.
Me emme ole kaksi.
Olemme oikea ja vasen. Yhden miehen kaksi puoliskoa.
Anna anteeksi.
Luota minuun. Olet kuningas yksin.
Jos menet. Alba ei saa kuningasta.
Mitä sinä teet?
Ei, ei!
En pelkää sitä, mikä meitä odottaa.
Minä en pelkää.
Olet oikeassa.
Minäkään en saa pelätä.
Menemme yhdessä isän haudalle ennen kruunajaisia.
Rukoilemme häneltä voimia.
-Anna nyörini takaisin! -Mitä?
-Nyörini. Varastit sen! -Riittää, te kaksi.
Riittää, te kaksi!
Mennään Cnaeusin luokse.
-En tehnyt mitään! -Se nähdään.
Mistä on kyse?
-He tappelivat. -Wiros varasti nyörini.
Olet hullu. En varastanut mitään.
Päästäkää heidät.
-En varastanut nyöriäsi. -Kyllähän.
Onko sinulla todisteita syytteillesi, Picus?
Se on hänellä. Hänellä ei ollut nyöriä, joten hän varasti minulta.
Tutkikaa hänet.
Tehkää mitä hän sanoo.
Katsokaa vuoteesta.
-Hän on kätkenyt sen. -En ole ottanut mitään.
Minulla oli se, kun valvoimme tulta. Nukahdin hetkeksi.
Hiljaa!
Katso minuun, Wiros.
Teitkö sen, mistä Picus syyttää sinua?
En varastanut mitään.
Jos varastit-
-olet varas ja varkaat kuolevat.
Jos et varastanut-
-Picus kuolee, koska hän syytti sinua turhaan.
Ei! Sano hänelle! Sano, että varastit nyörin!
En varastanut mitään.
Ole hyvä ja kerro totuus!
Tutkikaa vielä kerran.
No?
Ei. Täällä ei ole mitään.
Pidelkää häntä.
Tuli, Picus.
Sinun piti vain valvoa tulta.
Olet viisi päivää häkissä.
Ei!
Joka ruokkii häntä, vastaa minulle.
Miksi? Miksi?
Minua syytettiin väärin perustein. Miksi?
Uskotko, että veljestäni ja minusta tulee kuninkaita?
Kuninkaan kelpoisuus todetaan hänen kuolemansa jälkeen.
Jumalat kutsuivat sinut vaikeaan tehtävään ja vain jumalat vastaavat.
Meidän pitää juosta.
Juokse!
Tappakaa heidät!
Enitos!
Ottakaa hänet!
Mitä sinä teit?
Miten saatoit hukata hänet?
Hän oli nopea. Anteeksi, herra.
Pelastakaamme valtakunta.
Jos hän ei ole kuollut, etsikää ja tappakaa hänet.
Alba pelastuu.
Suomennos: Riikka Strandman www.sdimedia.com