‫תראו את בית העץ הזה.‬
‫הוא גדול יותר מהחדר שלנו.‬
‫אל תגזים, איליי.‬
‫בשביל מה יש לה שישה כלבים?‬
‫נראה לי שמשלמים לה להוציא אותם לטייל‬ ‫בשביל אנשים אחרים.‬
‫אני ממש רוצה כלב.‬
‫כשתלמד לאסוף את הקקי של עצמך,‬ ‫אז נדבר, בסדר?‬
‫זה כאן בהמשך. תפנה ימינה.‬
‫הייתם מאמינים שכל זה בית של אדם אחד?‬
‫אם ניכנס, אל תיגע בשום דבר.‬
‫היי, אנחנו באים בקשר לאטארי.‬ ‫-"באנו".‬
‫בקשר לקונסולת המשחקים אטארי.‬
‫כן.‬
‫בעלי חיבר אותה לטלוויזיה‬ ‫כדי שתוכלו לראות שהיא עובדת.‬
‫אולי אם רק אחד מכם…‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו פשוט נחכה בחוץ, בסדר?‬
‫טוב, אני לא יודע איך לשחק בזה.‬
‫אולי אתם, ילדים, יודעים איך לשחק בזה.‬
‫כן.‬ ‫-אז הכי טוב שניכנס, נכון?‬
‫יש בזה "פולשים מהחלל" ושאר המשחקים.‬
‫האמת שגילי בקושי שיחק בו.‬ ‫הוא מתעניין עכשיו יותר ברובוטיקה.‬
‫ניקח את זה.‬ ‫-אתם לא רוצים לנסות?‬
‫לא, את בסדר, מותק. אנחנו סומכים עליך.‬ ‫הנה. בבקשה.‬
‫חמישים.‬
‫במודעה כתוב מאה.‬
‫נבדוק מה עוד יש לי. חמישייה, 55.‬
‫רק רגע. כמה יש לכם ילדים? תבדקו בכיסים.‬
‫חמישים וחמישה. וואו, 57!‬
‫חמישים ושבעה. חמישים… קדימה, ילדים.‬ ‫מה יש לכם? תרוקנו את הכיסים.‬
‫זה בסדר.‬
‫ממש נחמד מצידך, מותק.‬ ‫אל תיגעו בזה, בסדר? זה לא צעצוע.‬
‫אז איך מגיעים לחיות במקום כזה?‬ ‫-אתה צריך לשדוד בנק, חבר.‬
‫אל תגיד את זה.‬ ‫-מה?‬
‫מאחורי כל הון יש פשע.‬
‫מה? בחיים לא שמעת את זה?‬
‫אמא שלכם הייתה גרה בבית כזה אם היא‬ ‫לא הייתה בורחת מהבית כשהייתה בת טיפש עשרה.‬
‫בחייך, מותק.‬
‫עשינו עסקה ממש מעולה.‬
‫חמישים ושבעה דולר. זה שווה פי שניים.‬
‫את בסדר, אמא?‬
‫יהיה יותר טוב, פרנקי. אני מבטיח.‬
‫יהיה כל כך טוב עד שתשכחי שפעם היה רע.‬
‫זהירות על האצבעות!‬
‫- ילד בולע יקום -‬
‫- פרק 2: ילד עובר קיצוץ -‬
‫היי.‬
‫זה קקדו מת או חיתול משומש?‬
‫אדיר. איך זה הגיע לשם?‬
‫לא יודע, חבר.‬
‫ותראו את המקום הזה, הא? דארה הדפוקה.‬
‫יודעים איך קוראים לזה, ילדים?‬ ‫התמוטטות חברתית.‬
‫זה רק היום שמוציאים את הזבל.‬ ‫-כן.‬
‫גם זה.‬
‫- אטלס תותבות -‬
‫היי!‬ ‫-לייל, אח שלי.‬
‫אתם מכירים את טדי.‬
‫הם קצת צעירים להתחיל לעבוד, לא?‬ ‫-"הצג וספר" לבית הספר שלהם, אתה יודע?‬
‫מה תראה להם? את אחת הידיים?‬ ‫"היי, המורה, תראי את זה."‬
‫"מה לעזאזל?!"‬
‫יש לי אחת בבית שהכלבים שלי לועסים.‬
‫אתה צריך לשים על זה קצת רסק עגבניות.‬
‫גם אתה עובד כאן בתור מכונאי?‬ ‫-לא. לי יש עבודה רצינית, נהג משאית.‬
‫בטח.‬
‫מה שלום פרנקי?‬ ‫-כן, היא בסדר.‬
‫תביא אותה למסיבה בחודש הבא?‬
‫אוכל בחינם, חבר. תוכל גם להביא את הילדים.‬ ‫-היי,‬
‫אני רוצה לדבר איתך על משהו. תקשיב, חבר.‬
‫על מה הם מדברים?‬
‫אז אני מסיע אותך לשם?‬
‫זה פשוט. ממש פשוט.‬ ‫-אוקיי. להתראות.‬
‫בסדר. בואו.‬
‫אתם איטיים כמו צבים, בחיי.‬
‫כן!‬
‫היי. תסתכלו.‬
‫די מרשים, מה? כן?‬
‫מעולה.‬
‫היי, חבר.‬ ‫-שלום, לייל.‬
‫תראו את התחנה שלי.‬
‫קדימה, גאס.‬
‫מה קרה, חבר?‬
‫זה לא משעמם?‬
‫לא. מה פתאום, חבר.‬ ‫בכל יום יש דברים שונים לעשות.‬
‫יש לך רגליים, יש לך זרועות,‬ ‫כפות רגליים, ברכיים.‬
‫זה מעולה.‬
‫היי, ילדים.‬
‫"אני אבא שלך."‬
‫אבל לא האבא האמיתי שלנו.‬
‫היי, תפסיקו לעשות שטויות.‬
‫שלום, בוס.‬
‫לייל.‬
‫אז מי יש לנו כאן?‬
‫זה איליי וזה גאס. הילדים של האישה שלי.‬
‫בנים. זה מר ברוז.‬ ‫הוא הבעלים של כל המפעל הזה.‬
‫קדימה, תלחצו ידיים.‬
‫יש בך כוח, ילד.‬
‫כן? לא?‬
‫הוא לא מדבר.‬ ‫הוא לא הוציא מילה מאז שהוא היה בן שמונה.‬
‫הוא…?‬ ‫-לא, הכול אצלו בסדר גמור.‬
‫חד כתער.‬
‫הוא יודע הרבה דברים,‬ ‫הוא פשוט לא אומר את זה.‬
‫אז אתה הפטפטן של המשפחה, נכון?‬
‫תן לי את הזרוע שלך.‬
‫אל תפחד.‬
‫אה, כן.‬
‫עדיין לא מפותח.‬
‫אני מרגיש את זה במח העצם.‬
‫העצם קשה, אבל עדיין לא מלאה.‬
‫אז אילו דברים מעניינים אחיך יודע?‬
‫בעצם, הוא יכול לנבא את העתיד.‬
‫הגסיסטראטוס משלנו, הא?‬
‫מי?‬
‫הוא היה נביא יווני עתיק שכרת את כף רגלו‬
‫כי הוא לא רצה להישאר בשבי.‬
‫אז תן לי דוגמה לניבוי העתידות של אחיך.‬
‫טוב, פעם אחת הוא כתב "פארק טראס",‬
‫וזה היה היום שבו אמא ראתה‬
‫אישה זקנה יורדת מהמדרכה עם הקניות שלה.‬
‫ואז אמא משכה אותה לאחור‬
‫ממש לפני שהאוטובוס עמד לדרוס אותה.‬
‫בפארק טראס?‬
‫לא. בשדרות אוקסלי.‬
‫אבל אז אמא לקחה את הגברת הזקנה הביתה.‬
‫לפארק טראס.‬
‫לא, למעשה היא גרה באיזה רחוב.‬
‫אבל זה היה בניין דירות,‬
‫עם שלט שעליו היה כתוב: "נא לחנות בטראסה".‬
‫מפחיד, מה?‬
‫יש לך ילדים מעניינים, לייל.‬ ‫-כן, בוס. תודה, בוס.‬
‫אלכס היקר, אלה השבועיים האחרונים של השליש,‬
‫ובית הספר מתחיל להרגיש‬ ‫חסר טעם אפילו יותר מבדרך כלל.‬
‫אמא מכינה איזו מלאכת יד לחגיגת סוף השנה,‬
‫אבל הכישורים האלה לא יהפכו אותנו לעשירים.‬
‫נראה לי שגאס יכול להרוויח מלא כסף‬ ‫בתור מג‬‫י‬‫ד עתידות מקצועי,‬
‫אבל עד שהוא ישבור את שתיקתו,‬
‫אצטרך למצוא מקורות הכנסה אחרים.‬
‫- לשתיקה יש הרבה מה לומר -‬
‫ביק דאנג היא האדם הכי עשיר שאנחנו מכירים,‬ ‫והיא הציעה לי עבודה.‬
‫בכל אופן, לייל קיבל הזמנה‬ ‫לאיזה יובל מאה שנה…‬
‫- 35 שנה לאטלס תותבות -‬
‫למפעל הגפיים שבו הוא עובד עם‬ ‫שאר הפושעים לשעבר, ואמא ממש מתרגשת מזה.‬
‫נראה לי שכולנו נשתדל להיראות מכובדים‬ ‫למרות שאף אחד מאיתנו לא באמת כזה.‬
‫איליי היקר, גם כאן היו שבועיים איטיים.‬
‫השעשוע היחיד היה כשדחפו את הראש‬ ‫של בילי פדאן לחרא כי הוא דקר את גיגזי.‬
‫הפתעה, זונה!‬
‫עכשיו הם שמו חישוק על כל דליי החרא‬
‫כדי שיהיו קטנים מדי‬ ‫בשביל להכניס לתוכם ראש אדם.‬
‫אני רק אומר שצריך להיזהר מקיצורי דרך.‬
‫אין דבר כזה כסף קל,‬
‫והנקמה בסופו של דבר מכה בכולנו,‬ ‫בדרך כלל כשאנחנו הכי פחות מצפים לה.‬
‫לייל, איפה אתה?‬
‫זה נראה כיף. אפשר לנסות?‬
‫זה יהיה דוכן בחגיגת סוף השנה.‬ ‫רגע, אתה צריך לעמוד מאחורי זה.‬
‫הדבקת אותם עם דבק מגע?‬ ‫-אתה צריך ללחוץ חזק יותר.‬
‫את אומרת את זה לכל הבחורים, נכון? הא?‬
‫בסדר, שימי לב.‬
‫פגעתי בו!‬
‫אילו פרסים את נותנת?‬ ‫-רק סוכריות על מקל וכאלה.‬
‫תוכלי להגיד לבנים‬ ‫שאני מחכה להם בחזית, בבקשה? תודה.‬
‫קדימה, חבר. יש לך את המצופים.‬
‫שלום.‬
‫תקראו מה כתוב בשלט.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫הבריכה סגורה לרגל עבודות תחזוקה.‬ ‫-אתם צוחקים עליי.‬
‫מה צריך לתקן בבריכה מחורבנת?‬ ‫זה חור מזוין עם מים.‬
‫לא יודע, כימיקלים?‬ ‫מצטער, בנים. תלכו ברגל הביתה.‬
‫היינו כבר צריכים להיות בג'מבורי הייטס.‬ ‫זוזו.‬
‫רגע. מה יש בג'מבורי הייטס?‬ ‫-זה לא עניינך. תלך עכשיו.‬
‫אתה מוכר את הסחורה של ביק דאנג?‬ ‫-היי!‬
‫הזהרתי אותך.‬
‫שיט, מה? אני יודע, גאס יודע,‬ ‫אני בטוח שגם אמא יודעת.‬
‫חוץ מזה, הכפכפים של גאס קרועים.‬
‫אוי, תראו מה זה. ממש נוח, מה?‬
‫תיכנסו.‬
‫היי, עם הילדים?‬
‫כן, הם יהיו בסדר. סע.‬
‫ממזרים.‬
‫אל תיגעו בשום דבר.‬
‫אז זה המקום?‬
‫אז למה אנחנו מחכים?‬ ‫-אתה מוכן פשוט לסתום, בבקשה?‬
‫טוב, שניכם פשוט שבו כאן‬ ‫ותדאגו שלא יראו אתכם, טוב?‬
‫טוב, בסדר. אז כשהבחור הזה שם‬ ‫ישאל אותנו מה אנחנו עושים, אני אגיד,‬
‫"זה בסדר, אדוני.‬ ‫אבי החורג עושה עסקת סמים."‬
‫אתה מתחיל לעצבן אותי.‬
‫טוב. בואו.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫הם לא יוציאו מילה.‬ ‫אל תוציא אפילו מילה אחת!‬
‫כן.‬ ‫-אני רציני.‬
‫זה אתה, אחי?‬
‫זה פתוח.‬
‫שב, אחי.‬
‫לא. שב, אחי.‬
‫הנה לך הורה למופת, אחי.‬
‫מביא את הילדים למשלוח סמים.‬ ‫אבא השנה, מה, בן דוד?‬
‫טוב, הבריכה בתיקון.‬
‫מה צריך לתקן בבריכה?‬ ‫-אני יודע. זה מה שאמרתי.‬
‫אז על מה הסרט?‬
‫לא יודע, ילד.‬
‫גנגסטרים וכאלה.‬
‫עכשיו הוא מסתובב בהונג קונג,‬ ‫ומחפש איזה מזדיין שכרת לאשתו את הראש.‬
‫למה הוא כרת לה את הראש?‬ ‫-כי הוא מזדיין.‬
‫כמו החבר שלך, אייבן, מה?‬ ‫זה מה שמזדיינים מרושעים עושים.‬
‫אז יש לך משהו בשבילי?‬ ‫-כן.‬
‫הבאתי לך כמה בירות.‬
‫את רוצה לבדוק את זה.‬ ‫-אתה תבדוק את זה.‬
‫קדימה, אלסי!‬ ‫את לא רואה שתכף מתחיל החלק הכי טוב?‬
‫רוצים לבחור משקה קל, ילדים?‬
‫יש גם עוגיות אייסד וו-וו, ליד הבטטות.‬
‫רוצה בירה, אחי?‬
‫כן.‬ ‫-תן לי אחת.‬
‫מה זה?‬
‫זה מֶרֶה.‬
‫זו הירושה המשפחתית שלי.‬
‫זה היה של סבא רבא-רבא-רבא שלי.‬
‫מה זה עושה?‬
‫זה נשק קטלני.‬
‫אם יודעים איך להניף אותו,‬ ‫הדבר הזה יכול לגרום נזק רציני.‬
‫הוא יכול לשבור את הגולגולת של פָּקֶהָא‬ ‫כמו ששוברים כיפה של ביצה.‬
‫מה זה פָּקֶהָא?‬
‫זה בחור לבן.‬
‫כמו לייל.‬
‫זה חומר טוב, אני אומרת לכם.‬
‫יותר טוב מהחרא הזה של דאסטין ואנג.‬
‫מי זה דאסטין ואנג?‬
‫אתה שואל הרבה שאלות, נכון?‬
‫דאסטין ואנג הוא סוחר בסידני.‬
‫אבל הוא מערבב את הסחורה עם מניטול,‬ ‫אז אנחנו לא אוהבים לקנות ממנו.‬
‫והבלדרים שלו כל הזמן נהרגים.‬
‫מי הורג אותם?‬
‫אתה צריך לשאול את לייל.‬
‫אתה מתכוון לשתות את זה?‬ ‫או פשוט לבהות בציצים שלי כל אחר הצהריים?‬
‫סליחה.‬
‫אז קפטן קשקשן,‬ ‫על מה אתה ואלסי דיברתם במטבח?‬
‫הייתה לה אלה מאורית גדולה תלויה על הקיר‬
‫שהייתה של סבא רבא-רבא שלה,‬
‫שהיה כמו ויו ריצ'רדס של לוחמים.‬
‫ושהסחורה שלנו טובה בהרבה משל דאסטין ואנג‬ ‫כי הוא מערבב אותה עם מניטול.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה מניטול?‬
‫טוב, תשכח מזה, חבר.‬
‫היי, אני נוהג במשאית בסוף השבוע הבא,‬ ‫אז מישהו אחר צריך לנסוע איתך.‬
‫בסדר.‬ ‫-מצטער.‬
‫בבקשה.‬
‫זהו זה לבינתיים.‬
‫מדהים. תודה.‬
‫להתראות.‬
‫אני יכול לנסוע איתך.‬
‫ממש מצחיק.‬
‫דבר אחר שאלסי אמרה‬
‫זה שמישהו הורג את הבלדרים של דאסטין ואנג.‬
‫זה מה שאייבן קרול עושה?‬
‫אין אדם כזה, בסדר?‬
‫אייבן קרול הוא שד שהמציאו אותו‬ ‫כדי שכולם יתנהגו כמו שצריך. זה הכול.‬
‫טוב, דארן מאמין שהוא קיים, וגם עזרא.‬
‫באמת?‬
‫בכל מקרה, אתה יכול‬ ‫להיעזר במישהו שישמור עליך.‬
‫יודע מה יכול לעזור לי?‬ ‫מישהו שמדבר קצת פחות.‬
‫בסדר? כאילו, אלוהים, חבר,‬
‫אם רוצה לעזור, תהיה קצת יותר בשקט, בסדר?‬
‫הבנת? אל תתערב.‬
‫אני לא צריך שמישהו ישמור עליי.‬ ‫אני לא צריך את זה.‬
‫מאיפה הוא מקבל את רעיונות האלה?‬
‫אמא!‬
‫היי. אני לא רוצה‬ ‫שתסתובב יותר עם נאנצ'אקס, ברור?‬
‫הוא פסיכי לגמרי.‬
‫למה אתה מתכוון? אני לא מסתובב עם דארן.‬ ‫-נראית כמו חבר טוב שלו באותו לילה.‬
‫נראית כמו חבר קרוב של אמא שלו.‬ ‫-היי! זה עסקים.‬
‫אתם שם! לכו לכיתות שלכם עכשיו!‬
‫קדימה, תסתלקו מכאן. תתחפפו, שניכם.‬
‫תודה על הטרמפ.‬
‫אין בעד מה.‬
‫להתראות, גאסי.‬
‫- הגסיסטראטוס -‬
‫- הנביא המיסטי שנשבה בידי הספרטנים -‬
‫- כרת חלק מרגלו כדי להימלט -‬
‫אני צריכה לזוז. להתראות, גאס.‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אלוהים.‬
‫מה קרה?‬ ‫-היא בסדר?‬
‫שלי, את בסדר?‬
‫פשוט תשבי ותחזירי לעצמך את הנשימה.‬
‫פשוט תנשמי.‬
‫תודה.‬
‫הבא בתור.‬
‫אמא? מה את עושה פה?‬
‫אמא של שלי הופמן לקחה אותה לרופא,‬ ‫אז התנדבתי.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬ ‫-אתה בן 13.‬
‫איליי, אני לא צריכה לבקש ממך רשות‬ ‫לעבוד במזנון בית הספר.‬
‫אלוהים, אמא!‬ ‫-אז מה אתה רוצה?‬
‫אפשר שלושה למינגטונים?‬ ‫-זו לא ארוחת צהריים.‬
‫אמא!‬ ‫-בסדר. שלושה למינגטונים.‬
‫יום נעים.‬
‫תודה.‬
‫ילדים, מה?‬
‫אז לייל עסוק?‬
‫כן, הוא עדיין עובד במפעל.‬
‫הוא…‬
‫הוא יכול לסדר לנו קצת קוקאין, נכון?‬
‫לא.‬
‫לייל לא עושה את זה יותר.‬
‫סליחה, שמעתי שהוא…‬
‫מה שמעת?‬ ‫-סליחה.‬
‫שמעתי שיש לך דוכן בחגיגת סוף השנה.‬
‫רק ממלאת את חלקי למען הקהילה.‬
‫הבא בתור.‬
‫לייל לימד אותו לחבוט ככה?‬ ‫יכולה להיות לו קריירה בזה.‬
‫אתה חושב שגאס אי פעם ידבר שוב?‬
‫אני לא רואה סיבה שלא.‬
‫אתה חושב שהוא באמת יכול לנבא את העתיד?‬
‫אתה יודע, אם הייתי יכול לנבא את העתיד,‬
‫לא הייתי מדבר על זה.‬
‫למה?‬
‫אחרת אנשים לא יניחו לך, נכון?‬
‫מה תגיד להם? לפעמים דברים רעים‬ ‫צריכים לקרות כדי שיקרו דברים טובים.‬
‫כמו מה?‬
‫אם אמא שלך לא הייתה בורחת מהבית,‬ ‫היא לא הייתה פוגשת את רוברט.‬
‫אם רוברט לא היה שיכור,‬ ‫היא לא הייתה פוגשת את לייל.‬
‫זה הרבה דברים רעים בשביל דבר אחד טוב.‬ ‫-שני דברים טובים.‬
‫ככה יצא לי להכיר אתכם, פרחחים.‬
‫מה שאני אומר זה‬
‫שכאב ועונג, הם… רק חלק מלהיות אנושי.‬
‫ככה אתה יודע שנולדת.‬ ‫אם זה לא כואב, אלה לא חיים האמיתיים.‬
‫טדי לא הצטרף אליך כבר שבועיים.‬
‫אלוהים, חבר.‬
‫נראה לי שאתה רוצה שאני אצטרף‬ ‫כי אני רואה דברים שאתה לא רואה.‬
‫פשוט תישאר במכונית הפעם, בסדר, חבר?‬
‫הבחורים האלה מסוכנים. אני רציני.‬
‫אין צורך לספור.‬
‫הכול שם.‬
‫עכשיו תבטיח לי שזה החומר הטוב.‬
‫זה תמיד החומר הטוב, חבר.‬
‫כי בפעם הקודמת הוא היה קצת מוזר.‬
‫אולי אתם מתרגלים לזה.‬
‫ואולי אתה מנסה לזיין אותנו!‬ ‫-אלוהים. תירגעו, בסדר.‬
‫לייל, מה קורה?‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫חשבתי שאמרתי לך להישאר במכונית, חבר.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬ ‫-הוא לא מסתכל על כלום.‬
‫טוב, למען האמת, רק רציתי לדעת‬
‫אם נעשית קירח לפני שהפכת לסקינהד,‬
‫או אם זה קרה אחר כך.‬
‫בשביל מה הבאת את הילד שלך, מה?‬
‫פשוט תתחפף.‬
‫אחד.‬
‫- דגם: שמלת רובי‬ ‫מחיר: 126.95 דולר -‬
‫- חניה פרטית -‬
‫היי, גבירותיי.‬
‫- מד -‬
‫להתראות, גבירותיי.‬
‫- טירוף המוטנטים -‬
‫- העמידו את הכוח שלכם למבחן -‬
‫- פופסטיק פנדמוניום -‬
‫סלים כאן.‬
‫תראה. זאת שלי.‬
‫שלי, מה שלומך?‬
‫היי!‬ ‫-שמעתי שהיית בבית חולים.‬
‫בשביל מה הקביים?‬ ‫-מסתבר שמשהו לא בסדר בשרירי הרגליים שלי.‬
‫שיט. מה הטיפול?‬
‫לא יודעת, צריכים לעשות בדיקות קודם.‬
‫תזדרזו. המשחק מתחיל בקרוב.‬ ‫-רוצה להיכנס ולצפות במשחק?‬
‫לא, כדאי שאחזור הביתה‬ ‫ואעודד את אמא שלי. נתראה.‬
‫טוב, להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫איליי, אתה יכול לזרוק‬ ‫את שאריות העוף לפח, בבקשה?‬
‫- יאמי יאם‬ ‫סיב אינסטנט -‬
‫- בטעם לימון -‬
‫- חומר פעיל: מניטול -‬
‫איליי, זה מתחיל.‬
‫תגיד ללייל שהוא יפספס את ההתחלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אל תציצי.‬ ‫-אני לא.‬
‫בסדר. מה זה?‬ ‫-תפקחי עיניים.‬
‫קדימה.‬
‫לא.‬
‫בטוח שאנחנו יכולים להרשות לעצמנו?‬ ‫-שווה כל אגורה, מותק.‬
‫תודה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫המשחק מתחיל.‬
‫שלום וברוכים הבאים‬ ‫לצופים בכל רחבי אוסטרליה‬
‫לגמר המוקדמות לשנת 1985‬
‫בין קנברה בולדוגס ופרמטה אילס.‬
‫אני יכול לשאול אותך משהו?‬ ‫-כבר שאלת.‬
‫נניח שהיית עושה משהו‬ ‫שאתה עלול להיתפס בגללו,‬
‫ואם תיתפס, אתה תהיה בצרות רציניות.‬
‫אבל האנשים היחידים שאתה גונב מהם כסף,‬ ‫הם נבלים בכל מקרה,‬
‫היית עושה את זה?‬
‫זה קשור אליך או שאתה שואל בשביל חבר?‬ ‫-שואל בשביל חבר.‬
‫הייתי אומר לחבר שלך‬ ‫שמישהו תמיד צריך לשלם את המחיר.‬
‫אולי זה יצליח לך לזמן מה, אבל בטווח הארוך,‬
‫זה יחזור ויתנקם בך.‬ ‫ואם לא בך, אז במישהו שאתה אוהב.‬
‫ככה העולם עובד.‬
‫תראה כמה אמא שלך מאושרת.‬
‫למה שתרצה שמישהו יסכן את זה?‬
‫בסדר, בחורים.‬
‫בבקשה.‬ ‫-יופי.‬
‫בבקשה, חבר.‬
‫תודה, חבר.‬
‫על המגרש, ובלי ספק בכל רחבי המדינה,‬ ‫לעמוד לקראת שירת ההמנון…‬
‫תעשה מקום, חבר.‬
‫תוכל להגיד ללייל מה שאמרת לי עכשיו?‬ ‫-היי, לא עכשיו, חבר, בחייך.‬
‫מנגנים עכשיו את ההמנון.‬ ‫המדינה הכי טובה בעולם.‬
‫"אוסטרלים…‬
‫"אוסטרלים כולנו, הבה ונגיל,‬
‫"שכן הננו צעירים וחופשיים"‬
‫אנחנו… מה זה?‬
‫"לנו אדמה זהובה ועושר לעמול עבורו‬
‫"ביתנו מוקף ים"‬
‫כמה כנפי עוף? אנחנו צריכים פי שניים מזה.‬
‫אלו הצדפות?‬
‫למה הן עדיין לא מבושלות?‬
‫קחי את הפרחים לבר.‬
‫איפה מפות השולחן?‬
‫תזדרזי! את איטית כמו צב.‬
‫מהר, האורחים יגיעו בקרוב.‬
‫קדימה, ילדים, תזדרזו. אני לא רוצה לאחר.‬
‫איך אני נראית?‬
‫כמו אלילה מחורבנת.‬
‫תסתובבי.‬
‫וואו.‬
‫אני אקרא לילדים.‬
‫בסדר.‬
‫אני…‬
‫אחמם את המנוע של הדאטסון.‬
‫רוצה עזרה?‬
‫בוא.‬
‫אני וגאס יכולים להישאר בבית ולצפות בסרט?‬ ‫-יהיה כיף.‬
‫זה יהיה רק חבורת זקנים שנואמים נאומים.‬
‫אולי תכיר מישהו‬ ‫שכדאי להכיר כמו טייטוס ברוז.‬
‫הכרנו אותו. הוא מפחיד.‬
‫נכון שרק מלאו לך 13, אבל זו לא חובה‬
‫לעשות פרצופים ביחס לכל דבר.‬ ‫זה לא העניין של להיות מתבגר.‬
‫- זה כן -‬
‫לייל עובד במפעל הזה כבר שלוש שנים.‬ ‫הוא עובד מוערך.‬
‫אמא, אם הם היו מעריכים אותו,‬ ‫הם היו נותנים לו קידום או…‬
‫תפסיק עם זה, איליי.‬
‫אנחנו הולכים, אתה בא.‬
‫ואתה תתנהג כאילו שאתה נהנה.‬ ‫-את רק מנסה להציג אותנו כמכובדים.‬
‫מכובד זו הסיבה שלייל לובש‬ ‫את הסרבל שלו כל יום והולך לעבודה,‬
‫גם כשלא מתחשק לו.‬
‫מכובד זו הסיבה שהוא מתקן את רשתות הזבובים,‬
‫ומכסח את הדשא,‬
‫וחוסך כסף כדי להוציא אותנו מכאן.‬
‫מכובד זו הסיבה שיש לך אוכל ונייר טואלט,‬
‫ושהיום שלך לא תמיד מחורבן.‬
‫אז אל תזלזל בלהיות מכובד, טוב?‬ ‫יש הרבה סיבות טובות להיות מכובד.‬
‫רואה, עכשיו אתה נראה מהודר.‬ ‫-היי, בסדר.‬
‫אתה מוכן פשוט להיות נורמלי, בבקשה?‬
‫היי, דארן.‬
‫טינק? איך לעזאזל אתה השגת הזמנה?‬
‫אני לא יודע. לייל עובד שם.‬
‫אז מה קורה בעסקי ההפצה?‬ ‫-די טוב, נראה לי.‬
‫אני יוצא איתו למשלוחים לפעמים.‬
‫ומה אתה עושה?‬
‫משגיח. מוודא שאף אחד לא מנצל שום הזדמנות.‬
‫טינק? בתפקיד הבריון?‬
‫גבירותיי ורבותיי, אנא תפסו את מקומותיכם.‬
‫ארוחת הערב מוגשת.‬
‫הנה.‬
‫אז מי יושב בשולחן שלך?‬ ‫-נציג הפרלמנט המקומי של אוקסלי.‬
‫וזה הבלש טים קוטון.‬
‫כי טייטוס עוזר לאסירים בשיקום, נכון?‬
‫לא, זה בגלל שחצי מהשוטרים כאן‬ ‫יוצאים לחופשת חג מולד על חשבון אמא שלי.‬
‫זה אייבן קרול.‬
‫לייל אמר שאין אדם כזה.‬
‫לייל בטח היה רוצה שלא יהיה אדם כזה.‬
‫מה קרה לפנים שלו?‬
‫טוב, מספרים שאחיו של אחד הקורבנות שלו‬
‫ירה בו ברובה ציד.‬
‫"אטלס תותבות" בנו לו תותבת לפנים.‬
‫אז מה קרה לבחור שירה לו בפרצוף?‬
‫לקח לו זמן למצוא את הברנש,‬
‫אבל לבסוף הוא איתר אותו במחנה כריתת עצים‬ ‫באיזה חור נידח בטסמניה.‬
‫איליי! אתה נראה מהודר, חבר.‬
‫היי, באיזה שולחן יושבים ההורים שלך?‬
‫אתה מרגיש טוב, גאסי?‬
‫זה טדי. אתה מכיר אותו?‬
‫אמא שלי מוצאת חן בעיני.‬
‫אמא שלך מוצאת חן בעיני כולם, טינק.‬ ‫הייתי עושה לה טובה.‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫אנא העניקו קבלת פנים חמה‬ ‫למארח שלכם הערב, מר טייטוס ברוז.‬
‫תודה.‬
‫כפי שחלקכם יודעים,‬
‫שלוש הנשים החשובות בחיי‬
‫הן אמא שלי,‬
‫הבת שלי,‬
‫ואשתי האהובה.‬
‫למרבה הצער, כולן כבר מתו.‬
‫בתי האנה הייתה משוש חיי.‬
‫למרות כל האתגרים שאיתם היא התמודדה‬ ‫בגלל מצבה הנדיר והמוגבל,‬
‫מהרגע שהחזקתי אותה בזרועותיי,‬
‫ידעתי מה מטרתי בעולם הזה.‬
‫להעניק ניידות.‬
‫לאפשר עצמאות.‬
‫לתת כבוד לבתי‬
‫ולכל אלה שדומים לה בעולם.‬
‫אבל יש לנו עוד דרך ארוכה, ידידיי.‬
‫אני מקווה ומאמין‬
‫שזרועות ורגליים מתפקדות באופן מלא‬
‫יהיו ניתנות להחלפה כמו חלקי רכב.‬
‫עד אז,‬
‫אני מבטיח לכם שהמשימה הקדושה שלנו‬
‫להשיב ניידות מלאה לכל מי שחפץ בכך‬
‫וראוי לכך…‬
‫היא רק בתחילת דרכה.‬
‫ערב טוב לכולכם.‬
‫היי, אפשר לקבל בלון?‬
‫ממש קרוב. אתה יכול לעשות זאת.‬
‫יש! פגעתי.‬
‫כן, פגעת, בנאדם. מזל טוב.‬
‫תודה.‬ ‫-כל הכבוד.‬
‫"טירוף המוטנטים." נסו את כוחכם.‬
‫תוכלי לשים את כל הכסף במעטפה, פרנסס,‬ ‫ולוודא שהוא מדויק?‬
‫כמובן.‬
‫פופסטיק פנדמוניום! בחרו מקל וזכו בפרס!‬
‫מישהו מעוניין?‬
‫זה דוכן די עלוב. התנדבת לזה?‬
‫אמא הכריחה אותנו.‬ ‫בזמן האחרון היא מקדישה את עצמה לקהילה.‬
‫אני מחבבת את אמא שלך.‬ ‫תמיד קינאתי במשפחה שלך.‬
‫קינאת בנו? למה?‬
‫כי אוהבים אתכם.‬
‫לא אוהבים את כולם?‬
‫זאת אומרת, אני מרגישה שאוהבים אותי,‬ ‫אבל עכשיו אני רק מעציבה את אמא שלי.‬
‫יש לך יותר מזל ממה שאתה חושב, בל.‬
‫כן. קדימה, חבר!‬
‫פופסטיק פנדמוניום!‬
‫טירוף המוטנטים!‬
‫פופסטיק פנדמוניום!‬
‫לא, לא, לא. טירוף המוטנטים!‬
‫הרבה פופסטיקס והרבה פנדמוניום.‬
‫לא. טירוף המוטנטים.‬
‫טירוף המוטנטים, אין באמת מוטנטים.‬ ‫אני רק אומר.‬
‫כאן הפרסים טובים יותר.‬ ‫כאן הפרסים הרבה יותר טובים.‬
‫אנחנו רוצים אוכל!‬
‫היי!‬
‫תראו את זה, מה? היי?‬
‫לכבוד מה זכיתי בזה?‬ ‫-סתם.‬
‫ממש נהניתי היום.‬
‫זה הרגיש ממש בריא.‬ ‫יודעים למה אני מתכוונת? כולנו ביחד כמשפחה.‬
‫אני יודע בדיוק למה את מתכוונת, מותק.‬ ‫רק חכו.‬
‫בקרוב מאוד, הכול יהיה ורוד אפילו יותר,‬ ‫אני מבטיח.‬
‫אולי.‬
‫לא הייתי נכנס לשם עכשיו.‬ ‫-בחייך.‬
‫ספגטי בולונז, אלוף קטן!‬
‫אחי, יכולת לפחות לסגור את הדלת.‬
‫עדיף לאוורר. תסמוך עליי.‬
‫אני אפתח.‬ ‫-הזמנתם את שלי או מישהו?‬
‫הוי, שלי!‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫מי אתה?‬ ‫-חבר של לייל.‬
‫אתה. החוצה.‬
‫קדימה, תתחפף!‬
‫בסדר.‬
‫את, שבי.‬
‫אל תזוזו. זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫אני רק צריך לשאול את לייל‬ ‫על העסק הצדדי הקטן שלו.‬
‫עסק צדדי? על מה הוא מדבר?‬
‫אני לא יודע על מה הוא מדבר…‬ ‫-תשתוק!‬
‫רוצה לספר לנו איפה החבאת את היתר, לייל?‬
‫היי!‬
‫בחייך, אין צורך בחרא הזה.‬
‫איפה החבאת את היתר, לייל?‬
‫זה בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-אז?‬
‫גאסי.‬
‫מה אתה עושה? מה הוא אומר לו?‬
‫תפסיק עם החרא הזה. תענה לי, לייל.‬
‫פאק! תפסיק.‬
‫איליי.‬
‫אני מצטער, פרנקי.‬
‫לא, לייל.‬
‫לעזאזל עם זה. קחו אותו מכאן.‬
‫לייל! לא!‬
‫מצטער, מותק.‬ ‫רק רציתי שלכולנו יהיה יותר טוב.‬
‫לייל!‬
‫הם לא יודעים כלום!‬
‫אמא!‬
‫שב!‬ ‫-אמא!‬
‫תסתום את הפה, ילד.‬
‫תנשום.‬
‫אין לי הרבה זמן. וזו ההזדמנות האחרונה שלך‬
‫למנוע ממשהו מאוד לא נעים לקרות.‬
‫מה לייל אמר לך?‬ ‫-הוא לא מדבר!‬
‫כולם מדברים בסופו של דבר.‬
‫מה הוא אמר, טמבל?‬
‫איפה לייל החביא את היתר?‬
‫תכתוב את זה באוויר בשבילי.‬
‫תכתוב מה שלייל אמר,‬
‫ואני לא אכרות לאחיך הקטן את האצבע.‬
‫לא! הוא לא יודע כלום.‬
‫אתה ילד טוב. תכתוב לו את זה.‬
‫תגיד לו. תאמר את זה כבר, גאס.‬
‫הוא לא…‬
‫הוא אמר…‬
‫"לא משנה מה יקרה…‬
‫"אני אוהב את שניכם מאוד."‬
‫כן, בסדר. ומה עוד?‬
‫השאר היה בערך,‬ ‫"תגיד לשק החרא הזה שילך להזדיין".‬
‫וכאלה.‬
‫זה קורע מצחוק.‬
‫- מבוסס על הספר מאת טרנט דלטון -‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬