Brev.
Kære Alex.
Bemærk min midlertidige adresseændring til min far Roberts hus.
Gus og jeg er her, fordi mor er i fængsel.
Gus er begyndt at male igen.
Dels for at dække hullerne i væggen, men de er alle ret underlige.
I går malede han mig med rødt hår på vej ud af den store røde kyllingebutik.
Han kaldte det "Hellere rød end død."
Nu maler han historien om, hvordan mor mødte far.
Hun fortalte os aldrig, hvorfor hun løb hjemmefra.
Men af en eller anden grund blaffede hun nordpå.
I udkanten af Townsville tvang en psykopat hende ind i sin bil
og kørte ud mellem sukkerrørsmarkerne.
Der var vejarbejde, så han måtte sænke farten.
Du siger fandeme ikke et ord.
Fandens!
Og så sprang min mor ud på vejen.
Fandens!
Sæt farten ned!
Bare rolig, søde. Du er okay.
Jøsses.
Tak.
Mor så ind i sin redningsmands dybblå øjne.
Og manden var Robert Bell.
Hej.
Min far.
DRENG SLUGER UNIVERSET
AFSNIT 4: DRENG MISTER FAR
BERØMTE AUSTRALSKE FÆNGSELSFLUGTER
Fandens.
Halløjsa.
Åh ja.
Pis!
Hjælp!
-Far, hvad i… -Pis!
Hvorfor gjorde du det?
-Dine skide bukser brændte! -Jeg tog dem af, fjols!
Er alt i orden, Robert?
Okay, showet er forbi.
-Okay. -Tak.
-Kom. -Hvor er mine briller?
Eli, hvor er mine briller?
Her stinker af terpentin.
Hvad skete der?
Jeg ville have en drink.
Gå på pubben næste gang.
Måske skulle I holde op med at bruge mine børnepenge på maling og lort.
-Måske skulle du tage os med ud til mor. -Det hedder agorafobi.
Agorafobi. "Angst for åbne pladser med mange mennesker,"
som det står i Oxford Dictionary.
-En anden kan følge jer derud. -Hvem?
Måske jeres gamle ven Slim Halliday.
Slim vil ikke. Vi har allerede spurgt.
Tag den ikke.
Det er kommunen.
Og I to skal i skole igen, før I bliver sendt på børnehjem.
Giv mig ikke det blik, Eli Bell!
Det er ikke min skyld, jeres stedfar blev ædt af en haj.
Undskyld!
Okay, jeg henter min understøttelse i eftermiddag,
og så kan I hente kylling og chips til aftensmad. Ikke?
Familiemiddag.
Ikke?
Kylling og chips. I morgen har jeg det bedre.
Undskyld, ven.
QUEENSLANDS SUNDHEDSMYNDIGHEDER
KÆRE HR. HALLIDAY.
DETTE ER EN HASTEINDKALDELSE
TIL EN LYMFEKNUDEBIOPSI PÅ ROYAL BRISBANE HOSPITAL.
Klokkeblomst!
Huggede din bror din finger af med en økse?
Det var et uheld.
Skal vi hævne dig?
Lær at sige fra, ellers ved du ikke, hvor det ender.
Næste gang er det måske pikken.
-Vil du med i vores nye bande? -Er I ikke med i Darrens?
Han gik ud og hjælper sin mor.
Hjælper han Bich med restauranten?
Hendes anden forretning.
Det ved jeg intet om.
Selvfølgelig.
Jeg hørte, din mor fik tre-fire år. Hvordan går det i Boggo Road?
Eller har du ikke været der?
Alle er lesbiske eller knepper vagterne.
Hvis du skal på besøg, må du hellere gøre dig i stand.
Brug godt med shampoo.
-Jeg har ham! Hjælp mig! -Nej!
-Spred hans arme. -Slap af.
-Kom nu. Skrid, Bobby! -Shampoo.
-Hold nu op! -Hvordan føles det?
Gnid den ind overalt. Giv rødderne næring, sådan.
-Smukt. -Slip mig!
Hvordan føles det?
Fik du videoen?
Eli!
Hvad skete der?
Det er bare tomatsauce.
Bobby Linyette og vennerne.
-Skal jeg banke dem? -Nej.
Jeg må lære at kæmpe mine egne kampe.
Hellere rød end død, ikke?
Det bliver bedre.
Hvad?
Livet.
Så godt, at du glemmer, hvor dårligt det var.
Ja.
Hvordan bliver det dét?
Det gør det bare.
Jeg har været her før.
Hvad fabler du om, Gus?
Vi lever det samme liv igen og igen.
Man kommer tilbage og gør det igen.
Bare anderledes.
Slim havde en anden teori.
Det er ikke en teori.
Vi to døde allerede én gang.
Og vi kom tilbage.
Jeg prøver at huske de fejl, vi begik, så jeg ved, hvordan jeg løser dem.
Jeg husker tilfældige brudstykker, men det er sådan, fremtiden taler til os.
Husker du stemmen i den røde telefon?
Ja.
Kan du huske, du genkendte den?
Jeg tror, det var mig.
Jeg talte med dig fra fremtiden.
Hør her.
Gus, det er dejligt, at vi snakker nu…
…men bliv ikke skør i låget.
Livet er svært nok i forvejen.
Hjælp!
Hey! Vagt!
Frankie, hold op med at forstyrre.
-Hvad er der nu? -Jeg har stadig ikke talt med mine børn.
-Der er en telefon. Har du et nummer? -Min eksmands, og han svarer ikke.
-Skriv til dem. -Jeg har prøvet. De svarer ikke.
Prøv at skrive til dem igen.
Jeg ved, hvad der foregår.
Fortæl. Hvad foregår der?
Tim Cotton den skid vil ikke have, jeg taler med min familie.
-Hvad taler du om? -Spørg kriminalbetjent Cotton.
Jeg vil bare tale med min familie ligesom alle andre.
Vil du være sød at sige det til ham?
Frankie, søde, vi forsøger bare at give alle deres frokost.
Læg dine beskeder til cheferne i klageboksen.
Har du lyst?
Nej.
Nej tak.
Jeg har brug for at tænke.
Ja for fanden.
Dette er det perfekte sted.
FLUGTHISTORIERNE ER SANDE
"BOGGO ROADS HOUDINI" UDFØRTE TI FORSØG, HVORAF TO LYKKEDES.
"HALLIDAY-HOPPET" - HVORDAN?
Pis.
Se her.
I skal sgu skynde jer at komme i skole igen.
HASTER - UDEBLIVELSE FRA SKOLEN
-Vi tager i skole, når vi har set mor. -Fint.
I bliver fjernet herfra og kommer på børnehjem,
og så kan I blive kriminelle ligesom jeres gamle ven Slim Halliday.
Hun tror, vi har glemt hende!
Jeg er ikke en led skid, fordi det er sjovt.
Jeg forsøger at passe på jer.
Tag den ikke.
Det er Lyle Orlik.
En mellemstor dealer fra Darra, der angiveligt stak af.
Vi ved, at heroinimporten domineres af vietnamesiske bander.
At skære lemmer af som hævn er lidt deres signatur.
Siger du, at hr. Orlik ikke blev angrebet af en haj?
"Uregelmæssig amputation gennem knæleddet.
Årsag ukendt."
Ved vi, hvem Frankie er?
Frankie Bell, Lyle Orliks de facto-hustru,
fængslet for noget tid siden for handel og besiddelse.
Hun har to sønner på 13 og 15, som går i skole på Greenview.
Den yngste, Eli, dukkede op forleden med en skadet hånd.
Han sagde, nogle skurke stod bag.
-Hvilken type skurke? -Ingen anelse.
Han stak af, da politiet dukkede op.
Tytus var her til et møde,
og Raymond Leary forsøgte at hamre hovedet igennem døren.
Hospitalet registrerede Elis håndskade som en ulykke i hjemmet.
Han sagde, broren gjorde det med en økse.
Den 15-årige?
Min bror slog mig ud med en rive, da jeg var 15.
Vi forsøgte at genskabe El Cid.
Skolen vil ikke sige, hvor de er, og de ved det nok ikke.
-Din ven Tim Cotton ved det måske. -Han er ikke min ven.
Nej, men han kan lide dig, og det er det næstbedste.
Surmul ikke!
Udnyt dine talenter!
Få fat i historien, og fjern det her lort fra mit skrivebord.
Hej.
Tim.
Caitlyn? Hej.
Søger du job her?
Jeg ved ikke, om jeg har kvalifikationerne.
Det er bare en slange. Hvor svært kan det være?
Hvad vil du have?
Bare vand.
-Du skal købe en cocktail. -Hun er med mig, Bonnie.
Smut. Jeg elsker dig.
-Nå? -Asiatiske narkokrige.
Jeg gennemgik gamle hævndrab fra de sidste fem år.
Mest narkokurerer, mest uopklarede sager.
De mellemstatslige forbrydelser er svære.
New South Wales' betjente er korrupte.
-Modsat dem i Queensland? -Du fordømmer vel ikke vores høje moral?
Godt.
Lyle Orlik?
Hvem, ham fra hajangrebet? Hvad med ham?
Hans søn Eli Bell dukkede op på avisen, og han manglede en finger.
Han sagde, han har en historie.
Jaså?
Vi har ikke snakket.
Lad være.
Vores efterforskning er i gang.
Uofficielt kan jeg sige,
at vi har Dustin Vang på radaren.
BTK-bandelederen fra Sydney?
Så tror du nok, at Lyle Orlik var et narkodrab.
Alt det her er strengt fortroligt, forstår du det?
-Indtil hvornår? -Indtil vi har noget, der holder i retten.
Du skal holde dig fra sagen.
Hvor længe vil det tage?
-Måneder. År. -Der ryger hele min historie.
Beklager.
Jeg lover, at du får først besked,
når vi nærmer os en dom.
Indtil da ville det hjælpe os,
hvis du spillede bolden videre.
-Hvis du kender det udtryk. -Ja.
Det bliver jeg tit bedt om.
Derfor hader jeg cricket.
Hej!
Venter du nogen?
-Hej! -Jeg er på vej!
-Hej, frøken Birkbeck. -Hej, Eli.
Er din far hjemme?
Han arbejder på nathold.
Så han sover lige nu.
Vil du vække ham?
Fint.
-Far. -Hvad? Pis af!
Det er Poppy Birkbeck med en betjent.
-Hun har håndjern med… -Hvem fanden er Poppy Birkbeck?
Hun er skolens psykolog.
Træk gardinet fra.
Eli.
-Sig mig en ting. Kan du lide hende? -Hun er okay.
Hun er ret nysgerrig og irriterende. Men hun er okay.
Sig, jeg kommer ud om et øjeblik, okay?
-Okay. -Okay.
Han er på vej.
Okay.
Jeg er her.
Gus.
Kom her.
Kom her. Ryd op i det her lort. Vi har gæster. Gæster…
Ryd lortet op, okay?
Tak.
Okay.
Hej, jeg er Robert Bell.
Poppy Birkbeck, skolevejlederen.
Eli har fortalt mig
om al den vidunderlige rådgivning, du har givet dem.
Vi gør vores bedste.
At lære det indre barn at kende er skolens vigtigste opgave.
Det er sandt.
At uddanne sindet uden at uddanne hjertet
er slet ingen uddannelse.
Absolut.
Jeg lever efter citatet. Det er Aristoteles.
Sikken skøn gammel græsk fyr. Han elskede at spadsere.
Det er betjent Daley.
Ja, det er en fornøjelse, betjent Daley.
Sagen er den, Robert…
-Må jeg kalde dig Robert? -Ja, Pippy. Poppy.
Drengene har ikke været i skole i tre uger, og…
Ja, vi er stadig ved at tilpasse os den nye situation,
siden drengenes mor blev fængslet.
Vi hørte, her var brand.
Friturepanden. Den slags sker.
-Kom nogen til skade? -Nej, vi er okay.
Vi…
Vi har det godt her.
Gør det noget, vi går ind?
Nej.
Nej, selvfølgelig ikke.
-Vi går ind i boligen. -Modtaget. Afventer.
Vi er i gang med forårsrengøringen, og her er lidt rodet.
Gus, Eli, det er betjent Daley.
Hun er fra børne- og ungdomsforsorgen.
Hvordan går det?
Vi har det rigtig godt.
-Ja. -Jeg beklager det med din finger.
Et uheld med en økse.
Ja.
Det var dumt af mig. Jeg skulle ikke have gjort det.
Gus må have været knust.
Gus lader sig ikke sådan knuse.
Vil du ikke sidde, Poppy?
Hvorfor smutter I drenge ikke, så vi kan lære hinanden at kende?
Så vi kan snakke og…
Værsgo. Undskyld.
Tak.
Kom med lidt te og småkager, ikke?
-Okay. Kom, Eli. -Godt. Dygtige drenge.
Godt…
"Te og småkager"?
Det må være dejligt at have drengene hjemme.
Det er en stor gave og et endnu større ansvar.
De kan ikke blive med at udeblive fra skolen.
Det siger jeg hele tiden. Ikke sandt?
-Jo! -Jo!
Fandens.
Vores optegnelser viser, at drengene ikke har besøgt deres mor i fængslet endnu.
Nej, det har været en travl tid for os alle.
Sikken stor mappe.
Det hele løber op.
Ja.
Drengene har tydeligvis oplevet mange traumer i årenes løb.
Jeres skilsmisse,
stedfarens kriminelle aktivitet og nu fjernelsen af deres mor.
Her.
Okay.
Tak, Gus.
Vi taler med dig og Eli om lidt.
Pak en weekendtaske til dig og din bror.
Vent, hvad?
Sagen er den, Robert, at skolens personale
sætter stor pris på dine sønner.
Vi mener alle, de er intelligente.
Ekstremt intelligente.
Hvad er det med weekendtasker?
Vi håber, du kan overbevise os om, at vi ikke behøver at handle.
Truer I med at tage mine drenge fra mig?
-Ingen truer nogen. -Ikke det?
Jeg har levet længe nok til at genkende en trussel.
Robert.
I kommer her med jeres hellige oprigtighed og jeres forbandede spørgsmål.
Der var brand i huset, og et af dine børn kom slemt til skade.
-Vores job er ikke at berolige dig. -Godt at vide, for det gør I heller ikke.
Pointen er, at to drenge er i din varetægt.
Fordi jeg er deres far.
Din straffeattest er ikke ligefrem pletfri.
Jeg vil ikke benægte, at jeg indimellem har et alkoholproblem,
og det ene fører til det andet, som vi alle ved.
Forstyrrelse af ro og orden, overfald og legemsbeskadigelse.
Jeg vil tilføje, at det oftest er mig, der tager imod.
Nogensinde mod drengene?
Måske en ørefigen for at sætte dem på plads.
Intet værre end det?
Jeg ved ikke, hvad du beskylder mig for?
Ingenting, jeg spørger bare.
Kan vi tale om Gus' billedkunst?
Ja, jeg…
Lad os det. Det vil jeg gerne. Lad os tale om billedkunst.
Disse tegninger er rigtig gode.
For en 15-årig er de faktisk ret enestående.
Men det valgte emne er til tider lidt foruroligende.
En aktiv fantasi. Det ligger til familien.
Gudfaderbevares. Hvor mange mapper har I om os?
Den her er kun med Gus' billedkunst.
Jeg sagde til betjent Daley,
at Gus længe har været fikseret på et bestemt billede.
Det er ikke ulovligt, vel?
Han deltog med det her i science fiction-konkurrencen.
Godt, det er godt.
Og det er hans familieportræt.
Ja, det er smukt.
Det er smukt. Han elsker køreture.
Det har han altid kunnet.
Eli fortalte mig, at Gus malede en drøm, som begge drenge havde.
Han kan beskrive drømmen meget specifikt.
Lyden af bilmotoren, da bilen kører af vejen,
lugten af indtrækket.
Ja, sådan er Eli!
Han er dygtig til detaljer.
Sagen er den,
at man har hørt om delte drømme før, men det er meget usædvanligt.
Så mon ikke det vil gavne os mere,
hvis vi kalder denne hændelse, hvad den virkelig er?
Ikke en drøm, men et minde.
Ulykken skete to dage efter, din kone forlod dig.
Kom nu. Hvorfor bringer I det lort på bane?
Ifølge hendes første forklaring
troede hun, du forsøgte at dræbe børnene.
Sludder!
Hun trak den tilbage.
Hun var bare vred på mig.
-Du ville ikke slå dem ihjel? -Selvfølgelig ikke!
I elsker det her.
I elsker det her, ikke?
I elsker det her.
Nej, Robert.
Jeg er her i god tro for at lytte til din version.
Vi ønsker begge det bedste for drengene.
Og det bedste er at tage dem fra mig?
Det siger vi ikke.
Det er, hvad I begge to tænker, ikke?
Hvordan vil det hjælpe?
I skiller dem ad.
De har kun hinanden.
I sender dem på børnehjem og siger, deres far er et uhyre.
Jeg elsker drengene.
De er mine drenge.
Tiden, da de var små,
var den lykkeligste i mit liv.
Du kørte dem ud på landet
om natten i deres pyjamas,
og på en eller anden måde endte I tre på bunden af en sø.
Fandens!
Okay. Fint. Jeg fortæller jer præcis, hvad der skete.
Jeg var på vej med drengene til Cedar Creek Falls på campingtur.
Deres mor og jeg havde haft nogle problemer.
Men drengene elskede at tage på campingtur og sove under stjernerne.
Jeg får panikanfald, når jeg bliver stresset,
og jeg har haft dem, siden jeg var lille.
Jeg begyndte at ryste.
Det var slemt.
Jeg kørte ind i et sving, og jeg kunne intet se.
Jeg var ikke klar over, hvor hurtigt jeg kørte.
Kom her!
Eli.
Eli. Kom nu.
Du må ikke dø.
Jeg troede, jeg skulle miste Eli.
Hjælp! Vi har brug for hjælp!
Eli.
Fyren, der boede i hytten ved dæmningen,
tilkaldte hjælp.
For guds skyld!
Hjælp!
Jeg ruskede i ham.
Jeg kaldte på Gud og bad om at få ham tilbage.
Min smukke dreng.
Det er okay. Kom så.
-Ambulancen er på vej. -Eli.
Gud, hvor du skræmte mig.
Da ambulancen kom, sagde de, vi ikke var de første, det var sket for.
Og at det var et mirakel, at ingen kom til skade.
Jeg tror bare, vi var heldige.
Far.
Giv os et øjeblik, drenge. Vi er optaget.
Smut nu med jer.
Hvad vil I?
Lad dem ikke tage os med, far. Vi tager ikke med.
Det, der skete, er ligegyldigt.
Gus og jeg vil ikke bo andre steder end her.
Robert.
Hvis du lover, at børnene kommer i skole igen,
og de besøger deres mor, så er det muligt.
Jeg ved, jeg har været en lortefar.
Men jeg kan gøre det.
Jeg begynder på en frisk.
Vent og se.
Vent og se, drenge.
Vi ses.
Helt ærligt.
Jøsses, hvor er du grim.
Han synes nok det samme om dig.
En fyr blev anholdt for en sexforbrydelse med sådan en.
Hunnerne ser bedre ud, ikke?
Udseendet er næppe en faktor, hvis man er til sex med dyr.
Hvad er det til?
Til at skære hans kamptænder.
Så han ikke bider lunser af de andre hanner.
Angående Lyle Orlik…
Hajangrebet?
Der er nogle, der spekulerer på, om han stadig er i live.
Med sådan en skade vil jeg mene, man skal være ret heldig.
Virkede han som en heldig mand?
Slet ikke heldig, så vidt jeg kunne se.
Hvad er den her til?
Til at klippe dens tånegle.
Hans søn mistede tilsyneladende en finger under nogle husspektakler.
Det er en farlig verden.
En pige fra The Courier-Mail spurgte ind til historien.
Jeg spørger chefen, om vi skal lukke nogle lækager.
At lukke lækager er det, jeg er mest bekymret for.
-Jeg vil råde dig til… -Tim, lad os få det på det rene.
Medmindre du betaler os og ikke omvendt, får du ikke lov til at give råd.
Jeg er på din side, Ivan.
Jeg prøver bare at holde hajangrebene på et minimum.
Så bør du måske gøre dit arbejde.
Få ungerne væk fra gaden.
Og måske bør du få journalisten til at holde snuden for sig selv.
-Jeg arbejder på det. -Ikke godt nok.
Gør bare ikke noget drastisk.
Journalisten blander sig ikke, og jeg klarer børnene.
Gør det.
Ellers må jeg gøre det for dig.
-Klarer du dig? -Ja.
Velkommen, Klokkeblomst. Må jeg ønske noget?
Kære Gus og Eli.
Det er jeres gamle ven Slim.
Jeg har prøvet at ringe et par gange, men … ingen svarede, så I har nok travlt.
Jeg vil bare fortælle jer…
Jeg vil bare sige, jeg har modtaget dårlige nyheder.
Jeg vil nødig skilles som uvenner, så hvis I har lyst til en fisketur…
Fandens.
Kom, så får du aftensmad.
Kom nu.
Far, vi er klar! Vi når ikke bussen!
Der er besøgstid hos mor.
Hør her, drenge…
Jeg kan ikke. Jeg er ked af det.
-Far, du lovede det sgu. Hvad mener du? -Ja, jeg ved det ikke.
Hun hader mig stadig, og hun bebrejder mig for bilulykken. Det…
Vi forklarer det bare, ligesom du gjorde til frøken Birkbeck.
Det dur ikke. Hun vil ikke tro det.
-Nej. -Hent hans bukser.
Ja. Okay.
Far, de lader os ikke besøge mor uden dig. Du tager med.
Ja, det er jeg ked af, ven. Undskyld.
-Hold ham. -Nej. Hvad?
-Jeg giver ham bukserne på. -Nej.
-Hold ham, Gus! Hold ham! -Agorafobi!
-Nej! -Jo.
-Jo! -Åh gud…
Hvad fanden er der nu?
Mit hjerte. Jeg mener det.
-Nej. -Tilkald en ambulance!
-Der er intet galt med dit hjerte. -Jo.
Tilkald en ambulance.
Jeg laver ikke sjov.
Ring tre gange nul.
Træd væk, vi har ham.
Godt, Robert.
Træk vejret.
Løft hovedet. Du klarer den. Vi kører dig ind til kontrol.
Er det sket før?
Mange gange.
Et angstanfald. Jeg kører et EKG og tager en blodprøve.
Han er hjemme i aften.
Hej, Jim.
Hej, Rob.
-Hej. -Beklager, Frankie, de kommer ikke.
-Hvad mener du med det? -Drengenes far blev syg.
De dukkede op, men kan ikke komme ind uden en voksen.
Skide være med det.
Hey! Frankie.
-Lav ikke ballade. -Jeg vil se mine drenge.
-Jeg vil se dem! -Frankie!
Fald ned, ellers får du forbud mod besøg.
Så ser du ingen på denne side af jul.
Jeg vil se mine drenge!
Mor!
-Mor! -Hallo! I to.
Pis af. Ellers tilkalder jeg politiet.
Kom så.
Hej, Shelly.
Hej, Gus.
Tak.
Hvordan har din mor det?
Jeg ved det ikke endnu.
Far skulle følge os derud.
Jeg kan lide din mor. Kram hende fra mig.
Man må vist ikke kramme under fængselsbesøg.
Man kan heller ikke kramme på krykker…
Hvordan går behandlingen?
Der er ingen.
Muskelsvind.
Den værste type.
Man kan bare se på, at det blive værre.
Efterhånden bliver jeg for svag til krykker,
og så får jeg en kørestol,
indtil jeg ikke kan ånde.
Men der sker stadig mirakler.
Du snakker igen.
Op i røven med mirakler.
Hvordan kan jeg hjælpe?
En burger?
Fint.
KROG
REB
KROG LAVET AF TO TRÆSTOLPER FRA HÆNGEKØJE
HALLIDAY-HOPPET
Ja, er det Gill?
Jeg vil mødes med Slim Halliday.
Eli.
Vi er venner.
Sig, at jeg har brug for et råd.
Fanger du noget?
Et par småfisk.
Går du i skole igen?
Ja.
Politiet tvang os.
-Godt. Har I besøgt jeres mor? -Hun svarer ikke på vores breve.
-Måske er hun flov. -Over hvad?
-Hun har intet gjort. -Du ved.
Kvinder er underlige indimellem.
Politiet vil nok ikke have, vi taler med hende,
hvis nu vi sladrer om Lyle og Ivan Kroll.
Jeg er sikker på, hun savner jer,
men hun vil have, I glemmer alt det og kommer videre med jeres liv.
-Send hende en plumkage til jul. -Hun får den ikke.
Hun får ikke vores breve.
Det gør de til tider.
Der er andre måder end … postvæsenet.
Såsom hvad?
Vent lige.
Fik du bid?
De nipper.
Hvilke andre måder?
Jeg kender en fyr.
George Masoumi.
Han har leveret frugt og grønt til Boggo Road i 12 år.
Vagterne kender ham,
og de tjekker ikke den falske bund i kasserne.
-Hvad smugler han ind? -Hvad som helst.
Cigaretter, sexet undertøj.
Hvad skal man med sexet undertøj i fængslet?
Endnu et af livets varige mysterier.
Så hvis jeg vil sende en hemmelig pakke til mor,
kan jeg bare give George penge?
Du skal ikke betale.
Jeg hjalp hans bror i fængslet. Han skylder mig.
Hvad vil du sende?
Flugtudstyr.
Vågn op, Eli.
-De fordobler hendes straf. -Du slap ud.
Jeg havde intet at miste som livstidsfange.
Hun kommer ud om fire år.
Fire år, Slim.
Der er jeg 17.
Undskyld. Jeg savner hende bare meget.
Jeg har ingen voksne nu.
Der er kun dig og Robert.
Ja, jeg ved det.
Men fire år er intet i det store billede.
Hun bliver tidligere løsladt for god opførsel.
Klø på i skolen. Gør hende stolt af dig.
Hov.
Vent.
Fik du bid igen?
Ja, det er snapperen.
Den må veje omkring ti kilo nu.
Jeg har jagtet den, siden jeg kom hertil.
En klog satan.
Det ville være en skam at kradse af før den.
Jeg tror, du har nogle år endnu, Slim.
Ikke rigtigt.
Småcellet karcinom. Stadie IV.
Hvor mange stadier er der?
Fire.
Hvor lang tid har du så tilbage?
Et par måneder.
Et par måneder?
-Nej. Hvorfor sagde du det ikke? -Jeg ville skrive et brev…
Men jeg er ikke så god til det.
Sig, du er i behandling.
Jeg vil ikke have det lort.
-Der er bedre måder at dø på. -Du må ikke dø.
-Du er den eneste far, vi har. -Robert er jeres far.
Og hvis jeg skal være ærlig, har jeg nok lært jer alt det, jeg kan.
Du skal behandles, Slim.
Jeg har brug for, du lever.
Vær nu sød.
"Drivkraftens finger sine skrifttegn snor.
Om al din kløgt og fromhed den besvor, den aldrig strøg en skreven linje bort,
og al din gråd ej tvætter ud et ord."
Rubáiyát af Omar Khayyám, det bedste digt nogensinde.
Tag fat i stangen!
Det er den forbandede fisk! Tag fat i stangen!
-Ja. Træk den ind! -Er det en forbandet haj?
Det er den forbandede snapper.
Træk skiderikken ind! Kom så.
Træk den ind! Kom nu.
Giv den lidt snøre.
Lad den lege lidt. Få den til at kæmpe for det!
Brems den! For helvede!
Lad den… Lad den ikke…
Du godeste! Vi har den, den kommer op.
Du kan tro nej. Kom så med dig.
Du godeste!
Slim, jeg har den!
Jeg har den!
Slim, tag nettet!
Slim, vær nu sød.
Sig noget.
Vær nu sød, Slim, vågn op.
Vågn op, Slim.
Vær nu sød.
Hjælp!
Hjælp os!
Hjælp!
BASERET PÅ BOGEN AF TRENT DALTON
Tekster af: Vibeke Petersen