PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Vítejte u pořadu Příští módní trend. Návrháři dnes budou tvořit
jeden z nejnáročnějších oděvů všech dob.
Oblek.
Můžu jít v tom druhém?
- Jo, asi jo. - Fajn.
- Jde z tebe dnes skvělá energie. - Jo?
- Zase jsem zapomněla deodorant. - Sakra.
- Ahoj, lidi. - Dobré ráno.
Všichni sem.
Vítejte zpátky.
Zbývá sedm týmů.
Někdo z vás
získá titul naší soutěže.
Budete o 250 000 dolarů bohatší.
Vychovávám malá dvojčata – kluky
a Skotsko moc příležitostí nenabízí.
Vítězství by mi změnilo život.
Doufám, že se všichni vyspali dorůžova,
protože je čas
na další výzvu.
Předmětem téhle výzvy
je kultovní,
působivý,
ikonický...
Oblek.
Aha.
No jo.
Někteří vypadají nervózně, další natěšeně.
Angel vypadá rozrušeně.
- Děsí mě to. - Vážně?
Obleku jsem se v životě nedotkla.
Danieli,
ty máš s obleky zkušeností dost, ne?
Jo, ale žádný jsem nemusel ušít za den a půl.
Jo.
Moje značka dělá moderní britské oblečení pro muže.
Nosil ji Harry Styles,
Mark Ronson, Antoni z Queer Eye,
Ale normálně mi oblek
- trvá týdny. - Jo.
Není to sranda.
Obleky jsou odedávna nezbytnou součástí šatníku.
Neexistuje skoro nic
tak elegantního jako dobrý oblek.
To je pravda.
Zítra se to tady promění jako motýl, co právě vylezl z kukly,
a bude tu úžasná módní přehlídka.
Pak se já a Tan na vaše obleky podíváme zblízka
spolu s majitelem luxusní moderní značky.
Jeho modely oblékla Jennifer Lawrence, Kristen Stewart i Beyoncé.
Přivítáme neuvěřitelného...
Phillipa Lima.
- Wow. - Proboha.
Já vím!
Dělá boží obleky pro muže i ženy.
Patří mezi mé oblíbené návrháře.
Každý tým má za úkol ušít
jeden bezchybný oblek.
Je na vás, jestli bude pánský, nebo dámský.
Můžete je ušít podle svého gusta.
A šatnu jsme malinko vylepšili,
aby téhle výzvě padla jako ulitá.
Koukněte na to!
Máte tu motýlky, kapesníčky, hole. Támhle jsou cylindry.
Všechno, co potřebujete.
Výzvu vyhraje tým, jehož design nás nejvíc osloví.
Ale bohužel, i dnes nás jeden tým opustí.
- Připraveni? - Jo.
Výzva začíná...
Teď!
- Chceš kreslit? - Jo.
Budeme kreslit obě.
Co myslíš? Povídej.
Měly bychom dělat dámský model.
Bude uvolněnější. Nebude muset být tak tradiční.
Moje obleky bývají dost strohé.
Líbí se mi velká ramena.
Oblek podle mě stojí a padá na ramenou.
Musíme si udělat vlastní vycpávky.
Je to tady. Obleky.
Z té výzvy jsem nadšená. Baví mě krejčovská práce.
Je tolik možných směrů.
Můžou zvolit neformální, formální, divoký styl.
Jako Elvis Presley. Je kultovní. A nosil obleky.
Stavba obleku
je neuvěřitelně složitá.
Je to jako stavět dům.
Jedna věc je špatně
- a spadne. - Jo.
Máme zelenou?
Jo, celý zelený.
- Zelená! - Super.
V Londýně
mě k módě přivedl děda.
Byl to krejčí a měl naprosto pozitivní přístup.
Věřil, že můžete dosáhnout čehokoli.
Tak to přirozeně mám i já.
- Vše jednobarevné? - Jo.
Je to o té jedné látce.
Tak uděláme sebevědomý zelený oblek.
- Klasický vršek, korzetový pas. - Hodně korzetový.
A široké plisované kalhoty.
Miluju tu sílu, kterou ti dává správný oblek,
co dobře sedí.
Jo.
Umíš si představit oblek z tohohle?
Jako Velikonoční neděle.
To by bylo obrovské riziko.
Pro Haley a mě je tahle soutěž dost těžká.
Máme dost problém s komunikací.
A tak jí dnes chci ukázat,
že se budu řídit jejím názorem.
Když tam dáme paspulku,
nemusíme už řešit další...
Podle mě to chce určitě podšívku.
Dobře.
Jsem sebevědomější.
Dokážu prosazovat svou vizi a to, čemu věřím.
Je stejně důležitá jako Julianova.
- Na podšívku. - To až na konec.
Nerozptylujme se tím.
- Nech to tam. - Dám to zatím sem.
Mám nápad.
Takový ten japonský gangster.
Na motorce.
Hodně tomu věřím
a mám z té výzvy radost.
Oblek už jsem dělala.
Takže myslím, že tentokrát můžu být lídr.
- Můžu? - Určitě si zasloužíš být lídr.
A co ta ramena, mají být široká?
Jo.
Uděláme bílý oblek s polostrukturovanými rameny
a volnými kalhotami.
Páni, tenhle nápad mě baví.
Málem jsme vypadli. Musíme ukázat všestrannost.
Kritizovali nás
že to připomíná kostým,
a chceme dokázat,
že zvládneme udělat divadelní kostým
i krásný, padnoucí oblek.
Líbí se mi ty proužky.
- Jo. - Vidíš to?
A vzadu s vlečkou.
Tohle mě baví.
- Tahle je skvělá. - Jo.
- Ježíši! - Opatrně!
Panebože!
Ježíši!
Zdravotník!
Bože!
- Ku***. - To ne!
- Není ti nic? - Jsem dobrej. Nechci ušpinit látku.
Co se stalo?
Mluv se mnou.
Co tě trefilo?
Bože. Kovová tyč mu propíchla obličej.
Je to ošklivý.
Má hlubokou ránu a proudí z toho krev.
Já tu krev vidím,
jen se o něj bojím.
Co to je? Mám rozřízlý obličej?
- Jen rána. - Hluboká.
Vydrž.
Umíte zastavit krvácení?
Nemůžeme pokračovat, když krvácí z obličeje.
- Ale ne. - V pohodě.
Jen to musíme vyřešit.
Jen mi ukažte... Potřebuje...
- Potřebuje stehy? - Jo.
- Musí do nemocnice, co? - Auto už jede.
Dávej na sebe pozor.
Dobře. Zvládneš to bez Marca?
Jo. Chci, aby mu tu s*** zašili.
Bude mít stehy.
Opravdu?
Známe se hrozně dlouho a já vím,
že se možná nevrátí.
A to mě trochu děsí.
Teď to musím vzít na sebe.
S Ashtonem jsme dělali návrháře
v hudebním průmyslu.
Deset let práce na jednom místě.
- Jo. - Byli jsme umělci, pracovali spolu.
Neznám nikoho chytřejšího.
Ani milejšího.
Jsem jeho fanda.
Baví mě, co dělá.
Vždycky bylo skvělý
mít někoho takovýho vedle sebe.
- Nebreč! - Já vím, promiň.
Vím, že se ti to nelíbí.
Ale ne. Líbí.
- Oblek šijeme poprvé. - Jo.
Takže to bude náročná výzva.
Musíme vystoupit z komfortní zóny.
Zakryj to tou látkou.
- Mám pokračovat? - Jo.
- Uvidíme, kam nás ta látka zavede. - Jo.
Charlesi, když ty látky spojím...
Co? Musíš je sešít.
Mám to sešít?
- Jo. - Dobře.
Neboj se toho.
Šití mi moc nejde.
Ani krejčovská práce.
Jsem kreativní ředitel a soustředím se na koncept.
Tahej to při tom šití k sobě.
Jsem z malé vesnice v Itálii. Cantiano.
Každodenní život je docela pohodový.
Nerad pracuju v časovém presu.
Kamaráde, je potřeba, abys šil rychleji.
Nechci plýtvat...
- Dělej, Angelo. - Jo.
Tohle je špatná látka? V pohodě.
Vyznač kalhoty.
Angelo, zlato. Mám tě rád, ale musíš zrychlit.
Dneska je to pomalé.
Teď dělám spodek.
Záhyby se otevřou tady.
- Jo? - Dobře.
Carli, tady máš jednu nastřiženou kapsu.
To vypadá hezky.
Carli a já jsme spolu před soutěží nepracovali,
ale obleky na kontě mám.
- I Carli. - Není to ideální.
Lidi čekají, že ti to půjde.
Já vím.
Taky jsme oba studovali v Central Saint Martins
a tam je velký...
- Tlak. - Jo.
Tuhle univerzitu proslavila jména
jako McQueen a Stella McCartney.
Takže mám pocit,
že se musíme předvést.
Má pět centimetrů.
- Dalas tam jeden navíc? - Jo.
Jo, je to nejvyšší vycpávka na světě.
- To je dobře. - Jo?
Jo.
- Jen to připnu na lem. - Dobře.
Přemýšlím, jestli to udělat z jednoho kusu.
Vždycky to můžeš předělat.
Ukaž. Nezapomeň to posunovat.
- Minju má vršek. - Ten tvar není lehký.
Asi to chvilku zabere.
Je to límec?
Už jo.
- Od košile? - Jo.
Čau. Ahoj, lidi.
- Ahoj. - Co to bude?
- Už teď se mi líbí ta látka. - Jo.
Milovala jsem Elvise.
Moje babička taky.
- Tak si představuju moderního Elvise. - Pěkný.
V téhle výzvě děláme oblek moderního Elvise
s béžovo-šedou vlněnou tkaninou,
kůží v lososové barvě, klopami a límcem.
Myslíš, že se dnes víc projeví tvůj styl?
Doufám. Minule to bylo dost odvážné.
Asi to pojmeme jinak.
S těmihle barvami ráda pracuju.
Vím, že střih musí sedět...
- Perfektně. - Dokonalost je v detailech.
- Jo. - Hodně štěstí.
- Angel? - No?
- Ramena. - Copak?
Musí mít objem.
Zajímá mě, jak si Ashton vede bez Marca.
- Ashtone. - Čau.
Jsi sám.
Sám jo, ale ne osamělý.
Je to takhle víc stresující?
- Vypadáš klidně. - To jsem.
- Jsi rád, že si od Marca odpočineš? - Ne.
Tak veselý jsi snad poprvé.
Když se budu stresovat,
- neudělám nic. - Jo.
Jaký máš design?
Máme vlněnou látku s proužky
a děláme vlastní verzi smokingu
s odkrytými vycpanými rukávy.
a vlečkou s volánem.
- To se mi líbí, je to jemnější než doteď. - Samozřejmě.
Kdo je tvá múza?
Vlastně ty.
Uráží mě, že tě napadla ona a ne já.
Mám stejně malý pas jako ona.
Angelo a Charles. Čau.
Zapínáš se kvůli nám?
Ukázals moc kůže a nechtěls nás rozptylovat?
Ale ne.
O čem je tvůj oblek?
Je to mix mezi Tokiem a Paříží.
Je to módní redaktorka,
Francouzka, co cestuje po světě.
Bude tam bílý vršek, šedé zavinovací sako
s architektonickým plisováním
a strukturovaná kalhotová sukně.
- Chceme zapůsobit. - Co by pro tebe znamenala výhra?
Založil bych si vlastní značku.
- Musím to udělat sám. - Jo.
- Zatím nebyla příležitost. - Může ti to změnit život.
Jo. Přesně. Tak stříhej rychleji.
Svět módy ke mně nebyl vždycky vstřícný.
V Londýně jsem jedné značce navrhl celou kolekci
a pak mě degradovali na ilustrátora.
Moje jméno zmizelo,
i když vše byla moje práce.
Do budoucna pod svou prací chci být podepsaný.
- Už to spojuješ? - Ne.
Utíkej!
Rychle!
Já sem nepřišel hledat kamarády, ale vyhrát.
- Čau, slečinko. - Ty!
Jak vypadá obličej?
Mám pár stehů.
- Uděláme si stejný tetování na obličej? - Blbče.
Přímo na tvář.
Jak to tam jde?
- Jak se cítíš? - Nastříhal jsem kalhoty.
Přišpendlil jsem volán
a ještě mě čeká tělo,
ale cítím se dobře.
Aspoň pokud jde o směr, kterým jdeme.
Už jedu zpátky.
- Jedu. - Dobře. Zatím.
Carli a Danieli.
- Čau. - Čau.
- Jaký je plán? - Zrovna děláme
pravou krejčovskou práci.
- Jo. Támhle je hlavní vzor. - Páni.
Máme ženský sebevědomý kostým ve velbloudí barvě inspirovaný 80. lety.
Úzké cigaretové kalhoty a upnuté sako s vycpanými rameny.
Takže máme krásná extrémní ramena.
Hodně extrémní.
To já rád.
A ten pas můžeme zítra...
- Jo. - A ten plášť...
Kiki a Farai.
- Čau. - Čau.
- Jak to jde? - Improvizujeme.
Wow! U obleku mě to děsí.
Tohle by se hodilo na podšívku.
Jo.
- Jo. - Vidíš? Padají nápady.
Vy úplně kouzlíte.
Přesně.
Děláme lehký splývavý oblek.
Sako je ze saténové látky.
Struktura saka je z pružné bavlny.
A co kalhoty?
Šířku nohavic zvolíme podle toho, kolik látky nám zbyde.
Dobře. Víš, kam s tím míříte, nebo ne?
Asi se zdá, že nevíme,
ale já a Kiki si to nosíme v hlavě.
Aha. O tom přesvědčujete mě, nebo sebe?
Myslíte, že v tomhle týdnu
můžete výzvu vyhrát?
- Musíme. - Jo.
Dobře. Nechám to na vás.
- Ještě máte dost práce. - Jo.
Tak se soustřeďte.
- Ty kalhoty budou skvělý. - Jo. Jsou perfektní.
- Hele, Marco. - Jé.
Vítej zpátky v aréně, zlato.
Když jsem přišel do pracovny,
dostalo mě, kolik toho Ashton stihl udělat.
- A sešít... - Je to boží.
Ashton je hvězda.
- Co mám dělat? - Objem. Stříhej.
Je silnější chlap než já.
Já bych volal, že jsem nemocný.
Móda nikdy nespí. Móda nikdy nečeká.
Móda ti nedovolí vyléčit se ze svých zranění.
Ten spodek mi nevadí, má to šmrnc.
Přišpendleno. Teď jdu tvarovat.
Tan by se ještě česal a maloval.
Do konce prvního dne zbývá jen hodina. Návrháři, makejte.
Připneš to tam?
Vzhledem k tomu, že jde o tak komplexní věc,
jako je oblek,
jsem v šoku, jak jsou daleko.
Dej mi ten rukáv.
Kiki a Farai.
Jen doufám, že dokážou své myšlenky a nápady dobře uspořádat.
Díl ve tvaru půlměsíce
- tam nechá škvíru. - V látce?
A pak tu je Ashton a Marco.
Na to, že tu Ashton byl sám,
- jsou hodně daleko. - Jo.
- Musíme vystřihnout kapsy. - Rychle.
Kdybych měla vsadit na jistotu,
řekla bych Carli a Daniel.
- Jo. Oba mají zkušenosti. - Ano.
I když je výhodou, že víme,
jak se šije oblek,
máme i nevýhodu,
protože žijeme v tom, jak dokonalý musí být.
Do háje. Asi jsem to po****.
Tak jo. Vaše dnešní práce je u konce.
Prosím, položte nástroje.
Zítra budete mít víc času.
A teď běžte domů, odpočiňte si
a uvidíme se zítra ráno.
- Dobrou noc. - Čau.
TANOVY TIPY
Jen si zkontroluju vlasy, 20 vteřin.
Tak jo. Obleky.
U obleků je zásadní, aby dobře seděly.
A tím myslím opravdu zásadní.
Dost lidí si myslí, že drahý rovná se lepší,
ale já vám řeknu, že to tak není.
Tenhle stál 2 000 dolarů.
Tenhle stál 75 dolarů.
Který si myslíte, že mám na sobě?
Ten za 75 dolarů.
Zabrali mi ho a měl jsem ho na červeném koberci.
Mrkněte na Instagram, hošani.
Takže: řekl jsem to tisíckrát,
řeknu to znovu.
Krejčí je váš nejlepší kámoš.
Jednoduchý.
DEN 2
Nekoukej na mě. Nestojím za pohled.
Přijel jsi v kočáru?
- Prostě jsem na sebe něco hodil. - Dobře. Moc ti to sluší.
- Jsme připraveni? - Ne, ale musíme začít.
- Pojďme. - Fajn.
Návrháři!
- Dobré ráno. - Ahoj.
Ahoj. Dnes je přehlídka.
Máte pět dalších hodin na dokončení obleků,
než půjdou na molo.
Modelky a modelové tu brzo budou.
Víme, kolik vás toho čeká,
tak hurá do práce.
- Alexo, pojď. Ahoj! - Čau!
Do práce!
Pět hodin do přehlídky. Díky.
Pojďme do toho.
Dodělám na ní kalhoty a ty pak uděláš sako?
Elvis měl límeček nahoru.
- Jo. - Rozumíš?
Sako potřebuje mnohem víc práce.
Zatím vypadá jako polotovar.
Tak jsem to vzala na sebe.
Udělám klopy, límec
rukávy. Začnu rukávy, jestli chceš dělat vršek?
- Jo, udělám košili. - A doplňky.
- Myslím, že... - Má všechno!
Je zabrané, má vlečku, má strukturu.
Spadne jim čelist. Je to libový oblek, žádný kostým.
Posílilo nás to. Tak to je.
Ty máš díru v obličeji a já...
Já se lekl!
Znova!
Modelové.
- Jak je? - Zdravím.
Těší mě. Jsem Angel.
Vyrábíme moderního Elvise.
Jo! Ježíš je pán.
Jako rukavice.
- Sem musí přijít guma. Ať to drží. - Jo.
Vypadá to skvěle.
Skvěle sedí. Vypadáš sebevědomě.
S obleky nemám tolik zkušeností jako Claire,
ale moje mexická kmotra
měla vlastní dílnu, kde šila šaty pro místní lidi
a vždycky seděla u stroje.
Líbí se mi, když to v pase perfektně sedí.
Takže z našeho korzetového obleku se strukturovaným vrškem
a zabraným pasem
jsem nadšený!
Nádhera. Díky.
Vypadá dobře.
Můžeme zkusit tohle,
ať to zastrčíme?
Doufám, že budou akorát.
Tak ukaž. No, jsou hodně těsné.
Jo.
Oblékla si kalhoty
a byly těsné. Ušil jsem je moc malé.
Špatně jsem to změřil.
Můžeš je zvětšit?
Je tam rezerva jen centimetr.
- Danieli! - Když udělám rozparek...
To nebylo v plánu. Budou vypadat jak legíny.
Musíš je zkusit přešít.
Zkusím.
- Jsou prostě těsné. - Jo.
- Ale... - Říkala jsem to.
Já vím.
Každý ví, že jsem soutěživá.
Na Vánoce nesmím doma hrát stolní hry.
Tak moc soutěživá jsem.
Když jsem byla malá, dělala jsem parkur
a nerada jsem prohrávala.
Když mi bylo tak 16,
řekla jsem si, že zkusím módu.
A soutěživost mi zůstala.
Ten soutěživý duch
mě vždycky nutil se zlepšovat
a chtít víc.
Nejdřív udělám pas
- a kapsy. - Dobře.
Do přehlídky zbývají tři hodiny
a deset minut.
Tři hodiny a deset minut.
Chci to nosit. Sluší mi, ne?
Je to docela nadýchané, nevadí to?
Ta ramena jsou moc měkká.
Čekala jsem je pevnější a objemnější.
Musíme to vyztužit.
Vycpala jsem to tylem,
aby to drželo tvar.
Chceme, aby to působilo dojmem gangstera na motorce.
Během své kariéry
jsem často byla jediná žena v místnosti.
Vždycky pro mě bylo důležité zůstat sama sebou,
ale taky si udržet mocnou pozici.
Dáváme té mocné ženě možnost
obléct si něco světlého a barevného,
ať může vejít do kanceláře a být svá.
Jo. Souhlasím.
- Hezký. - Angelo to zrovna vyrobil.
Angelo měl super nápad a přinesl perly. Shodli jsme se,
že bude skvělé spojit
něco tak ženského jako perly
s něčím typicky mužským, jako je vlna.
- Jo. - Jo.
Paráda.
Teď dělám na saku.
Ještě prostřední vrstva.
Kalhoty jsou trochu užší, než jsem čekala.
Vře to ve mně.
Protože Daniel pořád upravuje ty kalhoty.
Ztratili jsme cenný čas.
Zkus to zrychlit,
- ještě musíme dodělat sako. - Jo.
Ví někdo, kolik zbývá času?
Nevím. Moc ne.
Návrháři, máte poslední hodinu.
Do pr...
Juliane, musíme dokončit to sako. A máme problém.
Jaký?
Došla nám podšívka.
Jsem na nervy!
Nemáme dost materiálu na podšívku
a dochází nám čas.
Geniální nápad.
Kde je sako? Tohle je podšívka.
- Můžeme to použít. - Ne, Juliane.
Neposloucháš mě. Potřebujeme celý kus.
Ne, poslouchej.
Pořádnou podšívku neuděláš, když nemáš celý kus.
- Takže... - Takhle to nepůjde.
Tohle můžeme dát dovnitř.
Když to rozhalíš, bude to zlaté.
Vůbec mě neposloucháš.
Tady se musí spojit klopa a podšívka.
Tady se to musí spojit.
Tohle musí směřovat sem.
- Sešít to. - Aha.
A když to přeložíš, vypadá to takhle.
Dobře. Nechám tě.
Jo.
Zvládnu to.
V armádě nemůžeš mikromanažovat.
Jako policajt se naučíš,
že tak to nefunguje.
Uděláš, co ti řeknou. Já jí věřím.
Zbývá 30 minut.
Holka.
Už se to rýsuje!
Třicet minut do přehlídky. Díky.
Bílá pleť,
černé linky
a výrazné rty.
Ať připomíná lesbu.
Inspirací je moderní Elvis Presley.
- Jo. - Takže vzadu uhladit a vyčesat nahoru.
To by vypadalo skvěle.
Nádhera. Děkuju.
Jak to jde?
Já pracuju na kalhotách a Minju pracuje na saku.
Fajn.
Danieli, zlato. Pojď.
- Mám jí je navléct a... - Jo.
Návrháři, máte 20 minut.
Dvacet minut do přehlídky. Díky.
Navleč je. No tak.
Daniel a Carli navrhují obleky
- už dlouho! - Jo.
Měli by být nejlepší.
- Vlasy dovnitř, nebo ven? - Radši ven.
- Bezva. - Mají fakt talent.
A Daniel je krasavec.
- To je. - Pěkný.
- Okouzlující, hezký, milý. - Milý.
- Všechno. - Skromný. Všechno.
- Má všechno. - Jo.
- Je super. - Že jo?
Deset minut do přehlídky. Modely za deset minut na molu.
- Padne jí to dobře. - Jo?
No ne! Líbí se mi to.
Konečně mám radost,
jak to vypadá.
Mám pocit, že tentokrát byl můj hlas slyšet.
Až půjdeš, dej si jednu ruku do kapsy.
Co mě ale štve,
je podšívka. Neměli jsme na ni dost látky.
Tak jsem musela improvizovat.
Tohle je to nejlepší, co jsme ušili.
Máme hotovo. Je to jako zázrak.
Ta čistě bílá vypadá tak dobře.
V Koreji, v Soulu, když dělám návrh,
přemýšlím, kdo to bude nosit.
„Je to hezké? Roztomilé? Ošklivé?“
Ale vážně se ptám:
„Jsi to vážně ty? Je to Minju Kim?“
Takže v téhle soutěži
chci ukázat svůj talent.
Hezký. Kalhoty mají správnou délku.
Tentokrát jsem ukázala novou Minju.
- Fakt se to povedlo. - Jo.
Pět minut do přehlídky.
- Tvař se víc zle. - Jo.
- Tak co? - Dobrý. Jen to přichycuju.
Náš oblek je
tak věrným odrazem nás.
Ten detail na rukávu,
ten uzel na saku,
švy na kalhotách, to nařasení.
Je v tom tolik práce.
Snad to ocení.
Vlna je noční můra.
Ušili jsme to fakt dobře.
Vypadá to nádherně.
Jo, kámo.
Ahoj!
Dobrý den. Je tu další přehlídka pořadu Příští módní trend.
Tématem dnešní přehlídky
jsou úchvatné, do detailů doladěné...
- Obleky. - Obleky.
Ruku dolů.
A s velkou radostí
tu vítáme důležitého člena naší soutěže.
Je jedním z nejlepších stylistů.
Oblékl Yaru Shahidi,
Avu DuVernay, Taraji P. Henson, Mindy Kaling,
Vanessu Hudgens a seznam pokračuje.
Přivítejte na pódiu
Jasona Boldena.
- Jo! - Dobrý den!
- Ahoj. - Ahoj. Jak je?
Jak se máte?
Návrháři, dvě minuty.
- Můžeš si to nasadit? - Jo.
- Vypadáš dobře. - Úžasně.
Dobrý?
Utáhneme to. Promiň.
Měla bys působit silně.
Proto ta velká ramena.
Je to takhle tlustý, abys vypadala hranatě.
- Totální šéfka. - Aha, dobře.
Jako host se k nám připojí jeden velmi speciální porotce.
Tento návrhář přivedl svou řadu k životu skoro před 15 lety
a milují ho kritici,
redaktoři i celebrity.
Srdečně prosím přivítejte
Phillipa Lima.
Děkuju.
Díky, že jste přišel.
Díky za pozvání.
Co myslíte, že je při navrhování obleku tak důležité?
Musí sedět.
Chci vidět nějaké kouzlo.
Chci si říkat:
„Yaro, Sasho Lane, Mindy, to si pořiďte.“
To chci vidět.
Phillipe?
Oblek, to je v módě jako brnění.
Je důležité pochopit,
proč ho děláte a pro koho.
Vyrábíte svému klientovi
- oblek superhrdiny. - Jo.
- Jo.
Modely za deset vteřin na molu.
- Počkat! - Vyndej je.
Děkuju.
Modely na molo.
- Díky. - Běž.
Hotovo.
Hurá!
Je čas zahájit podívanou.
Čekejte.
Hrozně se těším!
Tři.
Dva.
Jedna.
Běžte!
- Teda! - Ta je.
Z těch ramen nemůžu.
Je to příjemně decentní.
Nezvolili nic křiklavého.
- Jde jen o siluetu. - Kráčí si po ulici
- jako šéf. - Jo.
- Mám z toho radost. - I já.
- Úchvatná. - Angelo a Charles.
Tohle je moderní.
Tohle by 20leté holky nosily.
Oceňuju, že ten oblek trochu přeskládali.
Tohle je Julian a Haley.
Často spolu nesouhlasí.
Ty rozdíly jsou vidět.
Působí městsky,
ale dal by se nosit.
Vypadá celkem levně. Na ostatním nesejde.
- Zajímá mě jen, jestli je drahý. - I mě!
Tři.
Dva. Jedna. Běž.
- A je to. - Jo.
Líbí se mi, že jsou často originální,
ale teď to není lichotka.
Není.
Nepůsobí to moderně.
- Myslíte, že je to moderní? - Ne.
Andělská křídla!
To je hustý.
- Já už tohle někde viděl. - Takže bys...
- Ne. - Mně se to děsně líbí.
Já bych to oblékl hned.
Je to vážně zajímavé, ale jen pro červený koberec.
V běžném životě to bude překážet.
Já brečím!
Jo!
To je od Marca a Ashtona.
Marco byl celý den pryč.
Ashton to udělal skoro celé sám.
Odvedli skvělou práci.
Jen ta šířka nohavic... Ale fungují.
- Úžasné. - Skvělé.
Takovouhle nehodu bych taky chtěl.
Jo!
Vypadá dobře.
Skvělá barva, ale stará látka.
Má to styl matky nevěsty.
- Jo. - Jo.
Ale mně se líbí. I ta barva.
A zajímavý tvar.
Všimli jste si i kalhot?
- Záhybů vzadu? Hezký. - Jo.
- Skvělé. - Nádhera.
- Fenomenální! - Wow!
Gratulujeme!
Jo!
Jdeme se podívat na detaily,
- ať se rozhodneme. - Jo.
- Jdeme na to? - Jo.
Připraveni?
- Jsem připravená. - Já taky.
Doufám, že porotcům se bude líbit naše modernější verze
- místo té tradiční. - Ano.
Snad se to Phillipovi zalíbí.
Minju Phillipa žere.
Jo.
Zbožňuju ho, jo.
- Pan Lim. - Dobrý den!
To chce objetí.
Vážně?
Obejmu vás víc.
Jupí! Objal mě!
- Pořád ho cítím. - Jo.
- Ten tvar je úchvatný. - Je neuvěřitelný.
Moc děkuji. Jo.
Líbily se mi ty textury
a ty odstíny bílé a našedlé.
- Jo. - Je to dramatické.
Myslím, že vaše práce si zaslouží do světa.
- Díky, že to říkáte. - Jo.
Povedlo se to.
Gratulace, Angel a Minju. Dobrá práce.
- Děkuju. - Děkuju.
- Úžasné.
Hayley a Julian spolu dřív nepracovali.
Jak to jde?
- Jak vycházíte? - Je to lepší.
- Už tam nebylo tolik napětí? - Jo.
- Samozřejmě. - Bylo pro mě těžké být slyšet.
No, já bych řekl,
že je slyšet jasně a hlasitě.
Můžu...? Pořád musím myslet na tohle.
- A úplně jsem si to zamiloval. - Krásné kalhoty.
Problém mám se sakem.
Nevypadá to, že to stálo moc.
Ty detaily.
To není to, co bych čekal.
Došla nám látka na podšívku.
Jinak by byla až dolů.
Juliane, lásko moje. Ty nic neříkáš.
Jo. Na co myslíš?
Já bych změnil pár detailů.
- Jaké? - Sem s tím.
Vnitřní podšívku bych udělal zlatou.
Já myslela, že by to už bylo moc.
Kdybys mohla něco změnit,
co by ses změnila?
Líp bych udělala detaily.
Takže ten model bys nechala, jak je?
- Líbí se mi. - I mně.
V pořádku. Takže si za tím stojíte?
- Rozhodně. - Dobře.
V poslední výzvě vám řekli,
že to trochu připomíná kostým.
- Jo. - Jo.
Že jste se možná moc inspirovali L. A.
A tady máme sofistikovanou,
neuvěřitelnou odpověď na oblek.
- Děkuju. - Kdo byla vaše múza?
Ta krásná
- dáma vedle tebe. - Pokračuj.
Líbí se mi, že konstrukci zvládáte na jedničku.
Oblek jste bravurně rozložili
a pak ho přeskládali. Je pěkný.
Toho si vážíme.
Líbí se mi,
- má svěží styl. - Jo.
Působí mladistvě.
Líbí se mi, že to můžete kompletně rozložit
a dát si to do skříně.
Mám jednu připomínku.
Vaše doplňky.
Ty perly vám odvádí pozornost od díla.
Poutá to pozornost, ale vaše práce je tohle.
Když jste viděli ostatní modely, jak si podle vás stojíte?
Náš model je nám podobný.
Váš návrh je zajímavý tím, že působí
jako stará dáma.
Máte korzet
a široké nohavice. Zajímavá volba.
Já vidím záblesky geniality,
ale i trochu polotovar.
Jo.
Jsem na nás pyšný.
Odvedli jsme dobrou práci.
Vypadá to silně a mocně.
Já balancuju mezi sebevědomím a nervozitou.
Tohle je absolutně senzační.
Je to dobré, chytré, má to šmrnc. Jako kdyby Thom Browne
- a Vauthier měli dítě. - Jo.
Moc se mi líbí.
Nemůžeš se rozhodnout, co?
Ty detaily jsou tak promyšlené.
Sedí to úžasně.
Ta velká ramena mě při přehlídce dostala.
Kdybyste je sundali,
je to moc hezky ušitý oblek.
- Teď si sundám mikrofon. - Chceš ho zkusit?
Problém je, že mně nebude.
To mě trochu štve.
- Jo. - Ahoj.
To je dobrý!
- Já už zdravil. - Je tam rezerva. Ten by byl i mně.
- Super. Díky. - Mějte se.
Čau. Jste skvělí. Gratuluju.
Podle nás musí být oblek zábavný
a dodávat pocit sebevědomí a moci v tom, co děláte.
Víte, co miluju víc než moc? Autoritu.
Zkuste pracovat na tom,
aby konstrukce obleku vyzařovala autoritu.
- Tady je ještě spousta práce. - Jasně.
Síla se ztrácí, když to přeženete.
Když to vlaje všude kolem.
- Zkrotit toho koně. - Ano.
Je pro mě těžké najít hlavní motiv.
Nevím, co si o tom myslí.
Prý tomu chybí hlavní motiv.
Ale já sama
to vidím jinak.
Prostě mám jinou interpretaci.
- Děkuju. - Mějte se.
Musíme rozhodnout, kdo vyhraje
a koho pošleme domů.
Tohle nechám na vás.
- Nechci rozhodovat. - Ne!
- Jo. - Kecám.
- Bude to těžký. - Nebude to hračka.
Tahle skupina má talent.
- Jo. - Začněme u Claire a Adolfa.
V pohodě. Super barva.
Jen to nezaujalo.
Podle mě mají energii a názor.
Celkem se mi líbí.
Pak Julian a Hayley.
Ta cinkrlátka mě neoslovila.
Nešlo mi to zařadit.
Chtěli to moderní, ale říkám si, kdo by to nosil?
Nešlo mi to zařadit.
Teď Farai a Kiki.
- Je tam toho moc. - Jo.
Nestihl jsem se zamilovat, protože mě to rozptylovalo.
Oproti ostatním to vypadalo neformálně.
Angel a Minju měly čistě bílou.
Uchvátila mě jen ta zručnost v těch tvarech
a jak šly dohromady.
- Jen je to trochu teatrální. - Jasně.
Ashton a Marco.
Mělo to detaily.
Vlečka byla vážně zajímavá.
To, jak udělali ramena...
- Ta ramena. - Je to umělecké dílo.
Angelo a Charles.
Líbilo se mi to.
Ten model může z mola rovnou...
do mé skříně.
- K Alexe. - Jo.
Ta volná zadní část,
brož a různé detaily.
Nebylo to nutné.
Občas je nejtěžší udělat jednoduchou věc.
To nás vede ke Carli a Danielovi.
Jednoduché, sofistikované, rafinované.
Velmi sebevědomá nabídka.
Žádné kudrlinky.
Jako by říkali: To jsme my. Náš um. Náš názor.
Takže jsme se rozhodli?
Ano, asi ano.
- Jo. - Souhlasíme.
Dobře.
Dnes to byla bez debat
naše nejlepší přehlídka.
Jenže...
Jsme došli k jednomyslnému rozhodnutí.
Vítězný tým
ve výzvě s obleky
je...
- Carli and Daniel. - Carli and Daniel!
Díky.
Jednoduchý, ale neskutečný oblek.
Byl dnes nejkrásnější a nejzajímavější.
Umím si to představit na všech svých klientech i v obchodech
od Bergdorfu až po e-shop Net-a-Porter.
Jednoduché a elegantní.
- Díky. - Moc děkujeme.
Vážíme si toho.
Cítili jsme se pod velkým tlakem.
- Ano. - Nevěděli jsme,
jak uděláme oblek, na jaký jsme zvyklí,
za tak krátkou dobu.
Máme velkou radost. Díky.
Já si to sako zkusila
a dalo mi názor.
- Takže... - Aby bylo jasno,
to sako je moje.
- Ušijeme druhé. - Ano, prosím.
A teď...
bohužel...
musíme říct popřát dobrou noc dvěma velmi talentovaným návrhářům.
První tým, který vystoupí, je...
Farai a Kiki.
Další tým...
je Julian a Hayley.
Farai a Kiki.
Čekal jsem od vás inspiraci.
Čekal jsem něco nového
a myslím, že jsem to nedostal.
Bylo tam moc myšlenek. Rozptylovalo mě to.
Já ty věci oblékám celebritám.
Na rozptylování není čas.
Chtěl jsem vidět váš talent.
Vy dvě se znáte
už tak pět let.
Myslíte, že to vaši spolupráci kazí, nebo že vám to pak lépe funguje?
Chci slyšet váš názor.
Kiki a já jsme rodina.
Nech toho.
Ale holky.
Je jako moje starší ségra.
A...
To, že tu s ní jsem,
pro mě moc znamená.
A já vím,
že i po soutěži bude jako moje rodina.
Mám ji hrozně moc ráda.
Jsem na tebe tak hrdá.
Vyrostla tak moc
v tak krátké době. Je to...
Bože.
Asi mám něco v očích.
- Jsem na tebe pyšná. - I já na tebe.
Dobře. Juliane a Haley.
Za tím oblekem vidím víc Hayley,
což je povzbudivé, ale pořád mi přijde,
že ve vaší spolupráci
a v tom, jak se vyjadřujete,
je cítit rozpor mezi vámi dvěma.
Procesy
a nápady byly pořád trochu nesourodé.
Takže se musíte soustředit na tenhle dialog
a dál ho vylepšovat.
Je to dost náročné.
Jsme tak opační, jak jen můžeme být.
S každou výzvou se to zlepšuje.
Proto by byla škoda, kdybychom šli teď.
Je to těžké, protože všichni čtyři jste tak neuvěřitelně talentovaní.
Ale s jedním týmem se musíme rozloučit.
To je na dnešku to nejtěžší.
Tým, který v Příštím módním trendu končí,
je...
Julian a Haley.
Farai a Kiki,
jste v bezpečí.
Vraťte se k ostatním.
Juliane a Haley.
V téhle soutěži
jste byli úžasní.
Přijela jsem z malého města ve Skotsku,
takže jo, být tady byla...
Prostě... Promiňte.
Jako bych tady strašně vyrostla,
vystoupila z komfortní zóny a zvládla to, o čem se mi ani nesnilo.
Poznala jsem tyhle lidi,
nejúžasnější návrháře.
Nikdy na tuhle zkušenost nezapomenu.
Díky, že jste nám umožnili projevit se tak,
jak jsme se projevili.
Bylo to divoké,
ale moc se těším na to, kam mě to zanese dál.
Oba nám budete chybět.
Mrzí mě, že musíme popřát dobrou noc Julianovi a Hayley.
- Díky. - Díky.
Tahle soutěž pro mě osobně byla...
vážně triumfální.
Tvoření s Hayley a týmová práce
mimo vojenskou uniformu
byla něco, z čeho budu čerpat po zbytek života.
Jsem z malého města. Jsem návrhářka samouk.
Svou značku jsem začala bez jakékoli pomoci.
Jsem pyšná,
že jsem se dostala tak daleko.
Když tu stojím vedle těch úžasných návrhářů,
mám pocit, že jsem vyhrála.
- Díky. - Díky.
Měj se.
Ajajaj. To teda byla emoční horská dráha.
- Musím se položit. - Polož.
- A příští díl bude ještě lepší. - O čem bude?
- O streetovém oblečení! - Jo!
Klikněte na další.
Překlad titulků: Veronika Friedrichová