Poštovani gospodine Raymond Garraty, čestitamo!
Vaša dobrovoljna prijava za sudjelovanje u Dugom maršu
prihvaćena je na lutriji.
Sada imate rijetku čast predstavljati svoju državu
kao simbol nade u ovim vremenima ekonomske krize.
Cijela će nacija gledati prijenos uživo
s divljenjem i poštovanjem.
Ako pobijedite, čekaju vas veliko bogatstvo i ispunjenje jedne želje,
prilika da se oslobodite sadašnjih financijskih poteškoća
i inspirirate naciju.
Molimo vas da se pojavite na startnoj liniji 1. svibnja u 8 sati.
Sretno, gospodine Garraty.
...duh naše zemlje.
Dragi sugrađani,
na današnji dan, na 19. godišnjicu
rata koji je razorio ovu veliku naciju,
nastavljamo naše napore za oporavak.
U ovom trenutku,
dok gledamo 50 naših najboljih mladića
kako se pripremaju za krajnji izazov,
ujedinimo se u razmišljanju i nadi.
Zahvaljujemo državi i prilikama koje nudi,
za red koji je uspostavila za dobrobit društva.
Neka nas sve vrati blagostanju.
Molimo za siromašne, gladne,
nezaposlene i beskućnike.
Pomozite nam pretvoriti kušnje u nadu,
nestašicu u obilje
- i podjelu u solidarnost. - Samo sam...
Još uvijek ne razumijem.
Mislim da bi se još mogao predomisliti...
Rok za odustajanje je bio jučer.
Dopustili bi ti.
Znam. Major...
Major bi što? Znaš što bi Major rekao.
To je moja odluka, ne tvoja.
To je najbolji način. Jedini način.
- Da je tvoj otac ovdje... - Da, ali nije.
Dokumente, molim.
Jesi li donio lopticu?
- Da, samo... Ne znam. - Pripremila sam ti ovo.
- Zobene pločice, tvoje omiljene. - Hvala, mama.
Dođi ovamo, dušo.
- Volim te. - I ja tebe volim.
- Budi dobar, u redu? - U redu.
- Ja tebe volim puno više. - U redu.
Ne, nije istina. To je činjenica.
U redu. Volim te, mama. Doviđenja.
- Ne, čekaj! - Mama, ne mogu.
Ne!
Znam.
Bit će dobro.
- Bit će dobro. - Ne mogu.
Mama, to je samo nekoliko dana.
Vidimo se za nekoliko dana.
- Znam. - Ne mogu.
Moram te pustiti, u redu?
- U redu. - U redu, mama.
U redu.
Volim te, mama.
Bok, ja sam Ray Garraty.
Pete. Peter McVries.
Drago mi je.
Jesi li spreman?
- Malo nervozan... - Da.
Možda je to dobro?
Hej, koliko si težak?
Osamdeset i jedan kilogram.
Ja imam 79,5.
Teži se brže iscrpe.
Sranje.
Pogledaj Supermana.
Jak je.
Nema ni grama sala.
Bit će ga teško pobijediti.
Hej, kako se zoveš?
Stebbins.
Dovraga, Stebbins.
Jesi li neki fitness fanatik?
Mislim da ne želi razgovarati.
U redu. Meni odgovara. Nije me briga.
Zovem se Hank Olson. Hodanje je moja stvar.
Ja sam Ray Garraty. Zovite me Ray.
Peter McVries. Možete me zvati McVries.
Ja sam Art Baker.
Drago mi je što sam vas upoznao.
Zastrašujuće je, zar ne?
Da, pokušavam ne razmišljati o tome.
Samo želim hodati i steći prijatelje.
Hej, jesi dobro?
Ja?
Da, vrtiš se u krug. Jesi dobro?
Zagrijavam se.
Imat ćeš na tone kilometara za to.
Kako se zoveš?
Curly.
U redu, Curly. Koliko imaš godina?
Osamnaest.
Ovo dijete je lagalo da bi se kvalificiralo.
Ako imaš više od 16 godina, pojest ću svoje cipele.
Pogledaj ga.
Jadnik ne zna što radi ovdje.
Što se mene tiče,
točno znam što radim ovdje.
Treba biti agresivan.
Istraživao sam Majora. On kaže da za pobjedu
treba biti napaljen.
Jebote, dečki, ja sam napaljen.
"Jebote, dečki, ja sam napaljen".
- Jebi se. - Dobra imitacija.
Napaljen sam. Da.
Zvuči kao
moja bakica na svojoj jutarnjoj zdjeli.
Je l' tako, dečki?
Što je to, "bakica"?
Jebi se. Šalio sam se, to je sve.
Evo ga.
Sveti Bože. To je Major.
Sjednite, dečki.
- Mislite na trik broj 13. - Trik broj 13.
- Štedite se kad možete. - Začepi, Olson.
- Svi smo pročitali pravilnik. - Dakle,
kad vas prozovem, priđite i uzmite svoje značke.
Stavite ih oko vrata
i vratite se na svoje mjesto do daljnjega.
Ewing, James, broj jedan.
Smith, Patrick, broj četiri.
Barkovitch, Gary, broj pet.
Baker, Arthur, broj šest.
White, "Curly" Adam, broj sedam.
Sanders, Rank, broj 19.
Mcvries, Peter, broj 23.
Stebbins, Billy, broj 38.
Sretno, sine.
Olson, Hank, broj 46.
Garraty, Raymond, 47.
Parker, Collie, broj 48.
Harkness, Richard, broj 49.
Dečki, stanite u redove po pet,
bez određenog redoslijeda.
Dečki,
treba imati muda za prijavu na natjecanje,
a vi ih svi imate.
Vi ste muškarci.
Kao što znate,
naša je zemlja u financijskim poteškoćama od rata,
i imali smo prvi Marš
prije nekoliko godina, kako bismo inspirirali i reintegrirali
vrijednost radne etike.
Svake godine nakon događaja, dolazi do porasta proizvodnje.
Imamo sredstva da povratimo našu bivšu slavu.
Naš je problem sada
epidemija lijenosti.
Vi ste rješenje.
Dugi marš je rješenje.
Kad se ovo bude emitiralo u svim državama,
vaša inspiracija
će nastaviti podizati naš bruto nacionalni proizvod.
Opet ćemo biti broj jedan u svijetu!
Da!
Sada...
Neću čitati sva pravila,
ali svodi se na ovo:
Hodajte dok ne ostane samo jedan od vas.
Održavajte brzinu od 5 km/h.
Ako padnete ispod te brzine, dobit ćete opomenu.
Ako ne ubrzate nakon deset sekundi, druga opomena.
Tri opomene i ispali ste.
Hodajte sat vremena pravim tempom,
jedna opomena se briše i tako dalje.
Ako napustite stazu,
ispast ćete bez opomene.
Cilj je izdržati što duže.
Postoji jedan pobjednik i nema ciljne crte.
Svatko može pobijediti.
Svatko to može ako hodate dovoljno dugo.
Ako odbijete odustati.
Gledam vas sve
i vidim nadu.
Hajde, dečki.
Tko je spreman pobijediti?
Rekao sam:
"Tko je spreman pobijediti?"
Sretno svima, i ne zaboravite,
svatko može pobijediti.
0 KM 4,7 KM/H
KILOMETAR 1
Hej, Pete.
Prilično je pusto.
Nema šanse.
- Mislio sam da će biti više ljudi. - Major.
Ne dopušta gledatelje prije završnog dijela.
Osim mještana.
Hej.
Nasmiješite se, dečki.
To je skrivena kamera.
Nije baš skrivena.
Ako pljunem na nju, hoće li otići?
Jezivo je.
KILOMETAR 8
Što je ovo?
Je li to polje pšenice?
Najbolja na svijetu.
Jesi li odavde?
Da, s juga države.
Ti si taj, znači.
- Kako to misliš? - On je tko?
Gospodin Garraty je domaći hodač.
Opomena. Opomena, broj 38.
Pametno.
Što to?
Opomena dok si svjež, da vidiš svoju granicu.
Da, meni se čini prilično glupo.
Pa,
neće imati problema hodati sat vremena bez druge opomene.
Zatim će mu ovu poništiti i opet je na nuli.
To je dobra strategija.
Misliš da je pametno trpati se
sendvičima s džemom tako rano?
Jebi se.
U redu.
- Olson, to je odvratno. - Što je to?
- Što? - Što je napravio?
Stavio ga je u džep.
To je žvakaća. Nije biorazgradiva.
Ne želim bacati smeće posvuda.
- K vragu. - Hank, shvaćaš li
da je ova cesta ogromno smetlište?
Da, u pravu je.
Opomena. Opomena, broj pet.
Imam kamen u cipeli.
- Pazi! - Što to radi?
Jebote!
Koji je ovo vrag?
Opomena broj pet. Druga opomena.
Sranje, još je na zemlji!
Što radi?
Jebote!
- Ustani! - Ustani, Barkovitch.
Sranje!
Ovaj će idiot ispasti.
Ustani, prestani se zajebavati.
Opomena, broj pet. Treća opomena.
- Ustani, Barkovitch! - Hajde.
Prokleti glupane.
Idiote.
Kretenu.
Bolje ti je da se ne spotakneš.
Ne shvaćate.
Upravo sam se malo odmorio.
Sve što ja vidim je da za svojih 30 sekundi odmora,
moraš hodati tri sata bez dobivanja opomene.
Zašto ti treba odmor? Tek smo počeli.
Vidjet ćemo tko će prvi ispasti, seronjo.
To je dio mog plana.
Da, pa...
Njegov plan i ono što izlazi iz mog šupka
su nevjerojatno slični.
KILOMETAR 11
Što mislite o želji
i glavnoj nagradi?
Osobno, ne prestajem misliti na sav taj novac.
Bogati neće naslijediti kraljevstvo nebesko.
Wow.
U redu. Aleluja, brate Garraty!
Bit će pića nakon sastanka.
Jesi li vjernik, Garraty?
Ne baš, ali nisam opsjednut novcem.
U redu.
Ja sam vjernik.
Priznajem, ovdje sam zbog novca.
Lako je kritizirati novac
kad nisi odrastao u siromaštvu u Baton Rougeu.
Vjeruj mi.
Odrastati u siromaštvu u Baton Rougeu,
nije nimalo zabavno.
To je veliki festival znojnih svinja.
Volio bih imati novac,
ali ima i važnijih stvari.
Ovaj marš nije važan, i nagrada nije važna.
- Što? - To su gluposti, Garraty.
U redu.
Pogledaj to ovako.
Kad sustav stjera ljude u kut,
pokaže im izlaz za nuždu i kaže:
"Ovo je jedini izlaz".
Naravno da ćemo pokušati proći tuda.
Uvjeravaju nas da je to jedini častan način.
Iako je samo 50 nas izvučeno na lutriji,
svaki dečko u ovoj zemlji se prijavio. Ne pretjerujem.
Svi se prijavljuju,
iako nije obavezno,
jer smo svi očajni.
Što vam to govori?
Što?
Nitko se ne prijavljuje za ovo. Ne stvarno.
Nije pametno govoriti loše o Dugom maršu.
- To je disidentstvo i kažnjivo je. - Uhiti me.
Hoćeš li ga uhititi?
Tako sam i mislio.
Imaš pravo, Garraty.
Kažu da imamo izbor prijaviti se,
ali znaš li nekoga tko to nije učinio?
Točno.
Ne slažem se oko novca.
Baker je u pravu.
Možda nije najvažniji, ali je visoko na listi.
Prava osoba može mnogo pomoći
s pravom svotom novca.
Koliko poznaješ bogatih ljudi
koji čine mnogo dobra?
Po mom mišljenju, to je mit.
Neće biti ako ja pobijedim.
Zato želim taj novac.
Pušiš li?
Ne, u redu je.
Ne pušim ni ja.
Voljan sam naučiti.
Hej.
Hej, trik broj deset?
"Štedi dah.
"Ako inače pušiš, pokušaj ne činiti to tijekom Dugog marša."
- Hoćeš li zašutjeti, Olson? - To je sranje.
Sranje je. Želi li još netko?
Daj ovamo.
- Vjernik koji puši, ha? - Hej.
Nema ničega u Bibliji o duhanu.
- Stvarno? - U redu.
Dat ću ti vatre.
Pazi kamo ideš, kretenu.
Što je njegov problem? Bok, ja sam Harkness.
Bok, Harkness.
Ti si Ray Garraty, lokalni dečko, broj 47.
- Da. - McVries, broj 23.
Sigurno se pitate
zašto pišem imena i brojeve svih.
Ne, nisam se pitao.
Jesi li s brigadama?
Ja? Ne.
Pišem knjigu, vidite?
Knjigu o Dugom maršu.
- Vidim. - Da.
Knjigu o Dugom maršu viđenom iznutra.
To će me obogatiti.
Ako pobijediš, neće ti trebati da bi bio bogat.
Valjda ne,
ali svejedno će biti zanimljiva knjiga.
Mi polja oremo I sijemo dobro sjeme CRKVENA PJESMA 308
- Opomena, broj sedam. - Imam prokleti grč!
Sranje. Hajde, čovječe. Hajde.
- Opomena broj sedam. - Hajde, Curly.
- U redu, samo polako. - U redu.
Samo dovoljno brzo i stabilno, u redu?
U redu? Osloni se na mene.
- Osloni se na mene. - Bit će dobro.
- Ne zajebavaj se. - U redu.
Nastavit ćeš hodati. Slušaj Petea.
Pokušaj hodati. S nama si.
Hajde, nastavi hodati. Tako je.
Tako je. Pod suncem smo, zabavljamo se.
- Bit će dobro. - Popušta.
- U redu, dobro. - Da.
Vidiš to? Moraš mi obećati
- da ćeš nastaviti hodati. - Obećajem.
- Obećaješ? Vrlo dobro. - Obećajem. U redu.
- Je li u redu? - Hajde, mali.
- U redu. - Je li u redu?
Hajde, ostani sa mnom.
- Ostani sa mnom. - Tako je, mali!
- U ritmu smo. - Hajde.
- Pratimo ritam. - Hajde, Curly.
- Nastavi hodati. - Jedan, dva, tri, četiri.
- Odličan si. - Hajde, naprijed.
- Hajde, mali. - Naprijed.
- Dobro je. - Drži ritam.
- Ostani u tom ritmu. - Hajde, mali.
Hajde, Curly. Samo smo ti i ja.
- Hajde, Curly. - Podigni pogled!
- Hajde, Curly. - Hajde, mali!
- Tako je, hajde. - U redu.
- Curly, hajde! - Uspjet ćeš!
- Treća opomena. - Nastavi se kretati! Ustani!
Ustani, mali! Ustani!
Nije pošteno!
Stvarno nije pošteno!
Jebote!
- Opomena, broj 47. - Garraty!
- Broj šest, broj 23. - Hajde!
Ne možemo stati. Hajde, nastavi se kretati.
Nastavi se kretati.
Jedan od naših suboraca je pao.
Sjetimo ga se s nježnošću i slavimo njegovu hrabrost.
Bit će ih još mnogo,
ali nijedan nije tako slavan kao prvi
i posljednji.
Danas hodamo za Curlyja.
Želim vas čuti!
Za Curlyja!
Apsolutno se slažem!
Što je bilo?
Ti i Major.
Čuturica, 47 traži čuturicu.
Zašto si mu dirao pušku?
To je kao kucanje o drvo.
Dobar si dečko, Ray.
Moram pišati.
Pazite, dečki!
Dolazi!
- Imam toga po cipelama! - Sranje.
- Pazi kamo ciljaš tom stvari! - Jebote, McVries!
Kakvo olakšanje.
KILOMETAR 27
Hej.
Jesi li umoran?
Ne.
Umoran sam već neko vrijeme.
Ti nisi?
Slušaj, Ray.
Kao što je Major rekao,
nema ciljne crte.
To je najveći udarac u ovoj utrci.
- Ne slažeš se? - Ne bih proturječio.
Već osjećam. Ne znam koliko još dugo...
Ne, Ray. Hajde.
To svi misle.
Ali mi moramo misliti drugačije.
Ne mislimo o tome da stignemo do kraja, mislimo o trenucima.
Moramo izdržati do sljedećeg trenutka.
Da. O čemu sada mislimo?
Pa, to je lako.
Samo moramo preživjeti ovu paklenu vrućinu.
Moj Bože.
- Ovo je toplinski val. - Sigurno.
Hej, Ray.
Ono što si rekao o Dugom maršu
i o tome da se nitko ne prijavljuje dobrovoljno.
Da?
Odakle to?
Moj otac je to govorio.
Tvoj otac je vraški pametan.
Da, i ja mislim.
Nastavi plesati sa mnom ovako, compadre,
i nikad se neću umoriti.
Grebat ćemo cipelama po zvijezdama,
viseći s Mjeseca, naopako.
Jesi li pjesnik, Pete?
U prošlosti sam želio biti
skladatelj.
To vrijeme je prošlo, pa sam zapeo ovdje improvizirajući za tebe.
Nije loše, nadam se.
- Nije loše. - Hej, prijatelju.
Ti si Raymond Garraty, je l' tako?
Ja sam Pearson.
Mislim da imaš tajnu obožavateljicu tamo.
GO-GO-GARRATY 47! VOLIM TE! "NAŠ HODAČ"
Ray, volim te!
Hajde, čovječe. Mora da ima 14 godina.
Volim te, Ray!
Htjela bi autogram.
Mislio sam da je to zabranjeno, na TV-u smo.
Odjebi.
Hajde. Ne budi mrzovoljan, Olson.
Ima obožavateljicu, pusti ga da se zabavi.
- Hvala, Pete. - Nemoj mi previše zahvaljivati.
Sviđaš mi se,
ali ako padneš, neću te podići.
Svi smo u istom sosu.
Nema ništa loše u malo zabave.
Znaš što? Povlačim.
Čujem da ne treba stjecati prijatelje,
ali dovraga, svi mi se sviđate.
Čak i ti, Olson.
- Jebi se. - Ne, ozbiljan sam.
Kratko prijateljstvo je bolje od nikakvog, zar ne?
- To je ono što ja kažem, čovječe. - To je ono što ja kažem.
Hajde. Budimo mušketiri.
Kako ćemo biti mušketiri?
- Ima nas četvero. - Hajde.
Držimo se zajedno dok ne ostanemo samo mi. Može?
- Jedan za sve! - I svi za jednoga.
Ne, ponovno. Moram to čuti glasnije.
- Jedan za sve! - I svi za jednoga.
- Da! - Da, dušo...
- Ne ti. - Moraš...
Pričate kao hrpa pedera.
Želiš popušiti ovaj kurac, Barkovitch?
Čini se da želiš jesti moje meso, luđače.
Jebote!
Noge su mi nekako čudne.
Osjećam da mi mišići postaju mlohavi.
Opusti se.
Meni se to dogodilo maloprije.
Proći će.
Opomena. Broj jedan.
Sranje.
Hej, čovječe, to je Ewing.
Grči se.
Opomena. Broj jedan. Druga opomena.
Mora imati neki neprijavljeni zdravstveni problem.
- Hej, gubi se, Barkovitch! - Hej!
Barkovitch, idi prodavati novine, mali čovječe. Hajde.
Opomena. Treća opomena. Broj jedan.
Zašto ga ne dovrše?
Hej, trebali biste se nasmijati.
Naše su šanse upravo porasle.
Nadam se da će ovo postati lakše za gledati.
Toga se i bojim.
KILOMETAR 40
Lijepo je ovo mjesto za život.
Moj Bože, poštedi me lijepih mjesta za život.
Ako preživim, jebat ću dok mi kurac ne poplavi.
U redu.
Nikad nisam bio napaljeniji u životu.
- Čudno je, zar ne? - Vrlo je čudno.
Da, samo malo, je l' da?
Možda bih se napalio na tebe,
- da ne smrdiš kao guzica moje majke. - Natjerat ćeš me...
- Moj Bože, smrdi... - Natjerat ćeš me da ispadnem.
Yo, ja sam Dugi Dong Silver.
Jebat ću se preko sedam mora.
Ne. Sindbad.
Što?
Misliš na Sindbada. Sindbad Moreplovac?
- On je tip sa sedam mora. - Nije me briga.
Dugi John Silver živi na Otoku s blagom.
To je baš štreberska primjedba.
Štreber sam jer čitam?
- Valjda. - Hej...
Misliš da je onaj seronja obrisao svoje opomene?
Sigurno.
Koliko je prošlo? Tri sata, možda.
Da, više nemam opomena, vi seronje.
- U redu. - Dobar sluh.
Hej, što je to?
To je sirova srnetina.
Dobra energija.
Moj Bože.
Izgubio si razum, mušketire. Povraćat ćeš posvuda.
U Francuskoj se to zove biftek tartar. To je delikatesa.
U Francuskoj nisu baš pametni.
Renoir i Camus su bili idioti.
Ne znam ništa o tim Camusovim sranjima,
ali znam da jedu proklete
žablje krakove tamo.
- To je odvratno. - Nije odvratno.
- Čujem da ima okus po piletini. - Točno.
Hej. Nastavi. Nastavi hodati. Hajde.
- Da. - Držim ti leđa.
U redu je. To mi noga opet postaje mlohava.
- U redu. - Nestalo je,
ali se vraća, i ne znam što da radim.
Prestani toliko pričati, prijatelju.
- Koja ti je brzina, Olson? - Opusti se.
Naravno.
5,5 je.
I meni. Pretpostavljam i vama?
Skinimo 0,5.
U redu.
Sranje.
- Jebote. - Da.
Da, dobro je. Stvarno osjećam razliku.
- I ja. - Da.
- I ja. - Osjećam se bolje.
Nemojmo predugo ostati na ovome.
U međuvremenu, Pete...
Odakle ti taj ožiljak?
Baker je u pravu, možda
trebamo šutjeti.
U redu.
Ne budi prokleti zagađivač, Garraty.
- Idi k vragu. - Uništavaš ozonski omotač.
Sranje!
- Jebote. Hej! - Jebote.
Bit će dobro. Dobit ćeš još obroka. Sve je u redu.
Da, ali,
to mi je bio zadnji za danas.
Alergičan sam na SPAM. Dao sam što sam imao.
Sranje.
Gladaaannn sam.
Evo, Hank.
Ne volim ovo.
Hvala, Ray.
Mušketir.
Hej, čovječe, htio sam te pitati,
"Rank", je li to skraćenica za "Ranklin"?
Kao "Ranklin Delano Roosevelt"?
Samo "Rank".
Da, ali od čega je to skraćenica?
Samo "Rank".
Tvoja te majka nazvala "Rank"?
Da.
Šališ se. Zajebavaš me.
Tvoje ime je "Rank"?
Moj Bože, to je nemoguće!
Tvoja majka je sigurno propustila pokušaj abortusa sa starom vješalicom.
Mora da ti se osvetila na neki drugi način.
- Opomena, broj pet. - Prijatelju!
Hajde. Želiš li da ti plešem na grobu?
Mogao bih to raditi cijeli dan. Sranje.
- Pusti ga. - Hajde, Rank,
ne daj da te ubije.
Pusti ga prije nego ti otkinem nos
- i natjeram te da ga pojedeš. - U redu, glupane.
Hajde, slabiću.
Ne podnosiš šale?
Jebi se!
U redu.
Rank, još nešto...
Ne daj se prevariti!
Mislim da tvoja majka razmjenjuje kupone za pušenje na 42. ulici.
Razmišljam da prihvatim njenu ponudu. Što misliš?
Druga opomena, broj 19.
- Ustani, Rank. - Ustani, Rank.
- Moj Bože. Moj Bože! - Ustani.
Ustani!
- Ustani! - Ustani!
- Treća opomena. - Ustani, Rank!
Ustani, jebote! Hej!
Barkovitch, ti si seronja!
Hej, Barkovitch.
Hej, Barkovitch!
Nisi više samo smetnja, ti si ubojica!
- Ne govori to. - Druga opomena.
- Ništa nisam napravio. - Broj pet.
- Nisam ga dirao. On me napao. - Ti si ga ubio!
- Šuti. - On ga je ubio.
Collie, vidio si, zar ne?
Isti smo, čovječe. Volimo pričati.
- Volim pričati... - Nisam kao ti.
Reci to opet i žvakat ćeš beton.
Ubio si to dijete, jebote.
Pusti me na miru, u redu? Jebi se!
Svi se jebite.
A da odeš plesati na njegovom lešu?
Pleši boogie na njegovim leđima i zabavi nas.
Znam da si dobio ožiljak dok si pušio kurac.
Ne zajebavaj me.
Jedva čekam vidjeti tvoj mozak na betonu, Barkovitch.
Slavit ću kad se to dogodi.
Prokletniče.
Pogledaj onog gavrana tamo.
Sranje.
Jezivo.
AUTOPRAONICA SAMOPOSLUŽNA PRAONICA
Hej, jeste li već obavili veliku nuždu?
Racioniram, pokušavam izbjegavati.
- Pametno. Slušajte... - Opomena, broj 45.
Dogodilo se nešto zaista ozbiljno ispred nas.
Odvratno je, ne mogu to napisati.
Moglo bi naštetiti komercijalnom aspektu.
Komercijalnom aspektu?
Da, prodajni potencijal, ljudi...
Znamo što je to.
U redu.
Pa, slušaj...
Priča se da ovaj tip, Ronald, broj 45...
Ima ozbiljan proljev.
Opomena, broj 45. Druga opomena.
Odvratno!
Hajde, 45.
Hajde! Nastavi hodati!
Hajde, čovječe.
- Hajde! Isprazni se i idi. - Broj 45. Treća opomena.
- Sranje. - Hej, kretenu!
Podigni hlače i hodaj.
- Hajde, ustani. - Bolje prljav nego mrtav.
- Požuri i hodaj. - Pusti da ti curi niz noge!
Hajde, čovječe.
Idemo.
O, moj Bože.
- Sranje. - Nećete to izbjeći, dečki.
Osim ako se brzo ne ispraznite.
Zadnjih 20 uvijek sere.
Začepi, Stebbins!
Kakve veze ima?
Nadajmo se da će biti brzo.
Ponosan sam na vas, dečki. Imate muda.
KILOMETAR 56
Mlatite njima dok prelazite ove kilometre.
Teško i dugo.
Gdje drugdje na svijetu biste imali ovakvu priliku?
Nigdje drugdje, to je odgovor.
Osvojite tu nagradu.
Vaša prva noć se približava.
Za neke će to biti posljednja. Ali zapamtite,
s odlučnošću, ponosom i ambicijom.
Vidjet ćete zoru.
Jesi dobro, compadre?
Da, dobro sam.
Želim ti reći, ali...
čekat ću do sutra ujutro. To će biti naš sljedeći...
Trenutak. Točno.
U redu.
U redu, prodano.
Opomena, 47.
Probudi se, dečko.
Evo te opet. Budiš se.
Koliko je sati?
3:45 je.
- Ali ja sam... - Spavao si satima.
To ti um bježi od stvarnosti.
Šteta što to nisu i tvoja stopala.
Znaš, i ja sam spavao.
Čudno je da to možemo, zar ne?
Nema smisla, zar ne?
Čak sam i sanjao.
- Stvarno? - Da.
Da, o čemu?
Sanjao sam svoju majku.
Da...
I pjevala mi je uspavanku
koja je bila tako slatka. Da.
- Lijepo, Ray. - Da.
To je ono što će nas održati.
- Da. - Hajde.
- Da. - Pričaj mi o svojoj mami.
- Kako se zove? - Mama.
Jebote, čovječe. Znaš na što mislim.
Ginnie.
Jenny?
- Ginn-ie. - Jenny.
Ginnie, kao "gin", ono od čega se rade martini?
Da.
- Kladim se da je zgodna. - Udrit ću te.
- Odjebi. - Probudili smo se smiješni?
- Ne miješaj se. - Predivna je.
- Moj Bože. - Vidio sam je na startu.
- Jebi se. - Smiješan si.
- Kunem ti se. - Smiješan si, Olson.
Prelijepa je žena.
- Zašto si ljut? - Želim ti tri opomene.
Prestani pričati o tuđim majkama.
Hvala, Harkness.
Opomena, 46. Prva opomena.
Znaš,
ona više ne pjeva tu uspavanku.
- Opomena, broj 11. - Vidiš?
Pete, nedostaje mi.
Nisam shvaćao koliko mi može nedostajati.
Moraš pobijediti da je vidiš.
Vidjet ću je u Freeportu jer tamo živimo.
- 25, druga opomena. - Ali...
Moram izdržati do tamo.
Da.
- Da. - Imaš djevojku, Ray?
Da.
Da, imao sam.
Morao sam prekinuti zbog ovoga.
- To je sve. - Broj 33...
Šteta, ali pametno.
I ja mislim.
- Da. - A ti, Pete?
Imaš djevojku?
Ne, Ray.
Nemam.
Opomena, 47.
- Druga opomena. - Sranje.
Sanjaš li o kurcu svog dečka u ustima?
Vidiš li nešto zeleno, Barkovitch?
- Broj 12. - To je tvoja plašljiva guzica.
- Eto. - Prva opomena.
- Mrzim tog tipa. - I ja.
- Nastavi se kretati. - Jebote.
Opomena, 47. Treća
i zadnja opomena.
- Samo tri sata. - Sranje.
I tvoj će dug biti obrisan. Drži...
- Začepi, Pete! - Opomena, 18.
Nemoj se pretvarati da ne želiš da ispadnem.
Isti si kao i ostali.
Prestani se pretvarati da ne želiš da me vidiš s metkom u glavi!
Druga opomena.
Pokušavao sam pomoći.
Idemo, braćo!
Utrka do vrha?
STRMA PADINA SPORE BRZINE
- Začepi, luđače! - Jebi se! Jebote!
Svi se jebite!
Mnogi će umrijeti na ovom brdu.
Možda i više od pola.
Dogodilo se prije šest godina.
- Dvadeset i osam ukupno. - Sranje.
Hajde.
Evo.
Broj osam.
Broj 43.
Hajde, naočalko.
Umrijet ćeš večeras. Umrijet ćeš večeras!
- Hajde! - Posljednja opomena.
Broj 41.
Broj 30.
Hajde, Olson!
Posljednja opomena.
Nećeš uspjeti, Garraty.
Čekajte! Dobro sam!
Umrijet ćeš večeras, Garraty. Osjećam to.
Umrijet ćeš večeras, čovječe.
Posljednja opomena.
Samo polako, dušo. Samo polako!
Jebote!
Ne okreći se, Garraty!
Imaš pištolj na sljepoočnici, seronjo!
Osjećam to!
Odustat ćeš, zar ne?
Imaš pištolj na sljepoočnici, Garraty!
To je posljednje što ćeš čuti!
Držiš li se?
Ne baš. Osjećam se loše.
Compadre, možeš ti to.
Izlij čuturicu na glavu.
Ne, molim vas.
Evo ga.
Samo nastavi stavljati jednu nogu ispred druge.
- Tako je. - U redu.
Sada napuni.
Čuturica, 47, čuturica.
Plaćaju te da me upucaš, ne da me gledaš!
Ray.
Vrh brda.
Uspjeli smo.
Ne, ne usporavaj.
Ne usporavaj.
Nastavi se kretati.
Uhvatit ćeš dah.
Nisam mislio ono što sam rekao.
- Zaboravi. - Dugujem ti ispriku.
- Zaboravi. - Pete, dugujem ti...
Ne mogu...
- U redu je. - U redu.
U redu je.
U redu.
Znaš da nisam to mislio, zar ne?
Sve je u redu. Izdahni.
U redu.
- Ne budi blesav. - U redu.
- Drži ritam. - U redu.
A ostali?
Mušketiri?
Svi su dobro.
U redu.
Nastavi.
Ide ti dobro.
KILOMETAR 95 DAN 2
Sve što mu nedostaje,
su vile.
Pričaj mi, Pete. Gubim svijest.
Misliš li da ćeš pobijediti?
Moram.
Kao i svi mi.
Da, da bismo preživjeli. Razumijem.
Ali ja moram pobijediti iz drugih razloga.
U redu, ali misliš li da ćeš uspjeti?
Ne, Pete.
Mislim da ne.
A ti?
Prestao sam vjerovati da imam šanse oko 23 sata sinoć.
Mislio sam si,
kad je prvi tip pao,
da će vojnici uperiti oružje
i kad budu pucali,
izletjet će papirići s riječju "bang".
Major bi rekao: "Prvoaprilska šala", i svi bismo otišli kući.
Razumiješ na što mislim?
Da, Pete. Razumijem.
Da.
Trebalo mi je dugo da shvatim duboku istinu ove situacije.
Hodaj ili umri.
Jednostavno je.
Ne preživljava najspremniji.
Inače bih imao šanse.
Postoje majke koje bi podigle auto
da im je dijete zaglavljeno ispod.
Mozak, Garraty.
Ne čovjek ili Bog, to je nešto u jebenom mozgu.
Ja to nemam.
Ne želim toliko pobijediti druge.
I mislim da kad dođe vrijeme,
kad budem dovoljno umoran,
samo ću sjesti.
Nadam se da to nije istina, Pete.
Neću otići prije Barkovitcha.
To barem mogu učiniti.
Obojica možemo.
Koliko ih je ostalo?
Priča se
da smo sinoć izgubili 14.
Ostalo ih je 18, mislim.
Smanjuje se, Ray.
Sada su šanse veće od 5%.
KILOMETAR 108
Nemaš više opomena?
Točno.
Ray, ovo je jutro istine.
Hoćeš li mi reći?
Kakva usrane država!
Drveće i zabačena sela posvuda.
Postoji li igdje grad?
Smiješno je, Collie, volimo udisati svjež zrak, a ne smog.
U Sioux Fallsu nema smoga, ti seljačino.
Nema smoga, samo vrući zrak?
Hajde, dečki. Riješimo to kao gospoda.
Tko prvi umre, plaća drugome pivo?
- Može? - Ne volim pivo.
Prokleta seljačina.
Čudan je.
I ti izgledaš čudno, Ray.
Jebote. Jesmo li svi čudni jutros?
Kladim se da je i Olson čudan. Hej, Olson.
- Hej, Hank! - Hej, hajde, McVries.
Pusti ga na miru.
Nije imao dobru noć. Nije mu dobro.
Hej, jesi dobro spavao?
Jer ja sam spavao super.
Hej, Olson.
Idemo u šetnju?
Idi k vragu.
Hajde. Što?
- Što si rekao? - Idi k vragu.
Idi k vragu!
Samo se pravi važan.
Opomena.
Opomena, 49.
Moj gležanj.
Gležanj mi je sav izvrnut.
Druga opomena, 49.
Hajde, Harkness!
Nastavi se kretati, jedna noga za drugom.
Uspjet ćeš.
Hej, idite!
Gubite se! Ne želite ovo vidjeti!
Mičite se!
Opomena. Treća opomena, 49.
Posljednja opomena.
Idite!
Ja ću...
Ovo je teško sranje! Ovo je sranje!
Previše si emotivan, Garraty.
To će te uništiti.
Malo pričaš, ali kad pričaš, samo sereš!
Mislim da bi hladni gad poput tebe mogao pobijediti.
Harkness.
Jadni stari Harkness.
Zašto mu ne napišeš jebenu pjesmu?
Zapravo, znaš što?
Trebao bi mu napisati pjesmu.
Jebi se, ubojico!
Ne govori to.
Nisi u pravu što to govoriš.
Nisam u krivu. Ti si u krivu, čovječe.
Stvarno? Što ćeš napraviti?
Imam planove za tebe, seronjo.
U redu?
Ray,
jesi dobro?
Mislim...
Bolje sam od Harknessa, valjda.
To je dobro, Ray.
Zapamti, ne možemo imati sve.
Hej, Hank.
Oprosti što sam te zajebavao.
Stvarno.
Budite ponosni na sebe, dečki.
Slušajte me.
Prešli ste 160 km.
To je vraški uspjeh!
Samo tako nastavite. Nagrada vas čeka.
Zašto uvijek izgleda tako svježe?
Je li on uopće čovjek?
Nije zamka.
Major spava noću
nakon večere.
Čak se i tušira.
Nije pošteno.
Ne bi trebalo biti.
Kako si, seronjo?
Ti vrećo govana.
Jesi li bolestan, Stebbins?
Zar ti se ne bi svidjelo, Garraty?
Samo alergije.
Imam ih na proljeće.
Sranje, bježi!
- Opomena, 31. - Hajde!
Jebote, to me probudilo!
KILOMETAR 165
Ubio bih za masažu stopala.
Ako osvojim ovu stvar...
Ako pobijedim, kunem se Bogom,
mogao bih iskoristiti svoju želju za masažu
upravo ovdje na cesti.
Jesi li ozbiljan, Baker?
Ne, naravno da ne.
Tražio bih da imam...
Kako se zovu?
Jednu od onih raketa.
Da, da me jedna od tih raketa odvede na Mjesec.
- Da. - Uvijek sam želio ići na Mjesec.
Bilo gdje je bolje nego ovdje.
Nije loša želja, Baker.
Sjećate se? Bilo je jedno dijete koje je zaželjelo
slona za ljubimca.
Da.
Da, i dali su mu ga.
Doveli su ga sa sedlom i svime,
- i jahao ga je kući. - Da.
Dat će ti sve što želiš.
Zbog čega tražim da idem na Mjesec.
Ja ću tražiti deset golih žena.
Sranje. Evo ga! Mislio sam da smo te izgubili.
Dobro sam.
Što ćeš s deset golih žena?
Rekao si da ćeš biti fin, McVries.
Glupa je želja, Olson.
Zašto je glupa želja? Jesi li gay ili što?
Nije to poanta.
Kad pobijediš, dobiješ milijarde.
Možeš platiti deset golih žena
i odvesti ih kući kad god poželiš.
Samo što
bi trebao zaželjeti nešto što se ne može kupiti novcem.
Ne želim plaćati za svoje gole žene, to je odvratno.
Hej, shvaćaš li da, ako ti ispune želju,
netko će morati platiti deset žena da se skinu?
- Nikad nisam o tome razmišljao. Sranje. - Ne. Nisi razmišljao.
Što bi ti zaželio, McVries?
Imao sam želju dugo vremena.
Godinama, ali...
Promijenio sam svoju želju posljednjih dana.
Od sada, zaželjet ću da budu dva pobjednika.
I u godinama koje dolaze,
ljudi će se moći nadati da će im se prijatelji izvući.
Nikad neće pristati na to sranje.
Barem ću pokušati.
- Predivno, Pete. - Jebi se.
Ne, ne zezam se. Ozbiljan sam.
Stvarno je predivno.
I dalje mislim da je deset golih žena očit izbor.
- Sranje. - A ti, Garraty?
Neću reći. To je kao rođendanska želja.
Ne želim se uvrći.
Hajde, Garraty.
Šanse da to budeš ti,
ili bilo tko od nas, uostalom,
su male. Gdje je šteta?
Šanse se poboljšavaju.
I znaš,
osjećam se prilično dobro danas.
- Pogledaj se. - Eto.
Koliko ih je ostalo?
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest.
Mora ih biti 15, vjerojatno. Ne znam.
Šanse više nisu tako loše.
Više uopće nije ugodno.
Više nema okusa.
Govoriš o žvakaćoj?
- Ispljuni je, čovječe. - Odvratno je.
Što da kažem? Praznovjeran sam.
Imam ovaj osjećaj duboko u sebi.
Dokle god ova žvakaća izdrži, i ja ću.
Kad ode, i ja odoh.
Moramo proći kroz ovo zajedno, žvakaća i ja.
To je jednako lijepo koliko i odvratno, Olson.
- Ne mijenjaj temu. - Nisam ništa napravio.
Nisi ovdje zbog novca, zar ne? Reci nam. Zašto si ovdje?
Reći ću ti nešto.
Želim da moja želja promijeni stvari.
Možda zaustavi sve ovo.
Ne možeš zaželjeti nešto
što uzrokuje promjene politike
i procedura u državi.
Ne govorim o tome.
Ne želim da se to promijeni.
Moja želja, ako je dobijem, mogla bi pokrenuti promjenu.
- Neizravno. - Što skrivaš?
Zar ti oni nisu najbolji prijatelji?
Začepi, ubojico.
Nađi si vlastitu ekipu.
Pazi da takve stvari ne govoriš naglas.
Major te može ustrijeliti ako pričaš o takvim idejama.
Znam.
Samo...
Ne znam. U sljedeća dva dana,
bit ću ili mrtav ili pobjednik.
Bolje da pričam dok mogu.
U pravu je.
U pravu si, Garraty.
- Jeb'o Dugi marš. - Tako je, Pete.
- Jeb'o Majora! - Tako je.
Jeb'o Dugi marš.
- Da, Collie! - Jeb'o Majora!
- Hajde, Baker! - Jeb'o Marš!
Što ti je?
Jeb'o Marš.
- Hajde, dečki! - Tako je, dušo!
Hajde, Olson, ne budi mekušac.
- Nije pametno ciljati Majora. - Jeb'o Majora!
Sranje, Stebbins.
Morat će me upucati. To je ono što će napraviti?
Jeb'o Dugi marš!
Jeb'o Majora i vojnike!
Tako je.
Jeb'o Dugi marš!
- Jeb'o Marš! Da. - Jeb'o Marš!
- Da! Jeb'o Marš!
Jeb'o Marš!
- Jeb'o Marš! - Da!
Jeb'o Majora!
- Jeb'o Marš! - Evo ga!
Majore, jebi se!
Pete.
Želiš li malo odspavati? Držim ti leđa.
Ne.
Ti idi.
Hvala, Pete.
KILOMETAR 231 DAN 3
U redu, ostani tu, Pete.
Jebote.
Ne ispuštaj je, u redu?
- Igramo se? - Spreman?
- Baci mi je. - U redu.
Evo.
- Opomena, broj šest. - Lijepo. Evo.
Vau, Art.
- Polako, Art. Jebote. - Jebote.
Nemoj dugo.
- Hajde. - Moraš ići.
Je li gotov?
- Druga opomena. - Još je na podu.
Ustani, Art.
Odvratno je.
Požuri, čovječe.
Nije lako s pištoljem na mojoj...
Treba li ti pištolj da bi ustao nakon sranja?
Sranje!
Najbrže sranje u mom životu.
Trebao si ponijeti broj New Yorkera.
Ne mogu dugo bez toga.
Većina dečkiju
sere jednom tjedno.
Ja sam tip koji sere jednom dnevno.
Ako ne serem jednom dnevno,
uzmem laksativ.
Postoje tri velike istine na svijetu.
Dobar obrok,
dobro jebanje
i dobro sranje.
To je sve.
Olson je pametan.
Ali svaki put kažeš "sranje". Zašto?
Uvijek mi se činilo manje vulgarno od riječi na "g".
Nisam znao da Biblija zabranjuje riječ "govno".
A ti, Ray?
Ne ja.
Nije to neko pravilo ili tako nešto.
Samo što...
Ideja je da Biblija...
- Biblija kaže... - Oprosti, možeš li prestati?
Smrdiš.
Nisi ti kriv. Nisi se stigao obrisati.
Ali ne bismo svi trebali plaćati za to.
Pratiš li me?
- Žao mi je, Art. - Volim te.
- Volimo te, Art. - Hvala.
Znaš...
Trči tri kilometra ispred.
Ray, sami smo.
Što kažeš?
Ovo mora ostati među nama, Pete.
Imaš moju riječ, compadre, to nešto znači.
Moj otac, znaš...
Moj otac je bio moj junak.
I
uvijek mi je želio pokazivati stvari
koje su ga mogle odvesti u zatvor.
Htio mi je pokazati knjige
Nietzschea i Kierkegaarda, Marka Twaina i Camusa
i pustiti me da slušam pravu, slobodnu glazbu.
- Da. - I samo,
bio je takav tip.
Bio je slobodan
i...
Želio sam upoznati stare načine,
pa mi ih je pokazao.
Sve je to sada ilegalno.
Mislio je da ima sustav.
Mislio je da je oprezan, ali...
Tata, možeš li
dodati mi lopticu?
Pored šivaćeg stroja.
Hvala.
- Tata? - William, što si učinio?
Što si učinio?
- Tata? - Što se događa? William?
William, što se događa?
Govori stvari koje ne misli!
Gospodine William Garraty.
Optuženi ste i osuđeni
za teška kaznena djela posjedovanja i podučavanja
zabranjenih ideja i materijala.
Želite li prisegnuti na vjernost državi,
- sustavu i brigadama... - Molim vas.
...ovdje i sada na ulici pred vašom obitelji
ili trenutnu deaktivaciju?
Još uvijek ima vremena da budete primjer svome sinu.
Još uvijek ima vremena da donesete časnu odluku.
Vaša je odluka.
Ne, gospodine.
O, moj Bože.
Neću dati tu zakletvu vjernosti.
O, moj Bože! Moj Bože!
- Sretno, gospodine Garraty. - Ne!
- Neka se Bog smiluje. - Ne!
Nikad ne zaboravi tko si.
Moj Bože.
Žao mi je.
U redu je. Dobro sam.
Ne, Ray, nisi dobro.
Da, u pravu si.
Zato ću ga ubiti.
- Ne. - Da.
- Ray, ne možeš željeti njegovu smrt. - Imam želju.
Želju koja će mi omogućiti da to učinim kad pobijedim.
Kad mu budem blizu.
Što?
Zaželjet ću si karabin.
Pušku?
I morat će mi je dati.
I tako bih to napravio.
Upravo tamo.
Ali prvo moraš pobijediti.
Znaj da nitko to ne želi više od mene.
Nitko to ne želi više od mene.
Ne kažem suprotno.
Moj otac je bio posljednji dobar čovjek na zemlji.
Kunem se Bogom.
Mogao je riskirati sve da mi pokaže stare načine.
Ovo je prilika da odradim svoj dio,
i promijenim stvari.
- Da, ali... - Moja šansa
da odrežem zmaju glavu.
Ray...
Odabrao te je ostaviti.
Kako je to dobro?
Garraty, znaš li kako je teško ubiti čovjeka?
Ubio sam jelena, i to je već dovoljno teško.
Ubiti čovjeka je lako samo za određenu vrstu osobe.
- Postat ću takva osoba. - To bi bilo tužno.
Ti ljudi ne vide ljepotu ovoga svijeta.
- Kakvu jebenu ljepotu? - Nebo, drveće, ptice.
Jebote, sve.
Znaš što je također lijepo?
Mi.
Jer smo pravi prijatelji.
Pete, kakve veze ima?
Bilo da imamo tri sata, tri dana ili trideset godina, ovaj trenutak,
ovaj jebeni trenutak,
važan je, čovječe.
Reci to.
Ovaj trenutak je važan.
Apsolutno, Mušketire.
Ali nije važno.
Kad ovaj trenutak prođe,
svejedno ću ga ubiti.
U redu.
Ali čak i ako uspiješ,
- ubit će te. - Ne znaš to.
Pobijedit ću. To je nepoznati teritorij.
- A tvoja majka? - Ne spominji moju majku.
A tvoja majka?
- Zna li ona? - Ne.
Ovo je veće od mene i moje majke.
Pete, pogledaj tu hrpu svinja.
Žele vidjeti naše mozgove na betonu.
Voljeli bi vidjeti tvoj.
Sve ovisi o tome kako to gledaš.
Pogledaj bolje.
Vidiš? To je obitelj, i vole se.
Ne možemo im zamjeriti što su uvjetovani
da ovo smatraju normalnim,
kad smo i mi isti.
Znaš što, Ray?
Tvoja želja ne vrijedi ništa
ako ne vjeruješ u ovu obitelj.
Ako sumnjaš da zaslužuje da je se spasi,
bolje ti je da sjedneš
i pustiš ih da te izrešetaju,
jer osveta, Ray,
osveta nije dovoljna.
Vidiš to?
Evo na čemu treba biti zahvalan.
Jesi li ikad imao brata, Ray?
Ne.
Ni ja.
Idemo u malu šetnju?
Da.
Da, Pete.
Opomena, broj 47.
Hej. Nasamario si me.
KILOMETAR 273
Prva opomena, četiri.
Pomozite mi.
Molim vas, stopala. Pomozite mi.
Stopala, pomozite mi.
Molim vas.
- Opomena, četiri. - Hej!
Opomena, četiri.
Treća i posljednja opomena.
Koji je vrag?
Tko je to?
To je Tressler. Dijete s radijem.
Opomena. Treća opomena, 24.
- Jebote, čovječe. - Želim kući.
Želim kući.
- Želim kući. - Sranje.
Želim kući. Želim kući.
SLJEDEĆI PUT UZMITE VLAK UDOBNOST I OPUŠTANJE
KILOMETAR 323
Garraty.
Jesi li umoran, Garraty?
Jesam li umoran?
Da, malo sam umoran.
Iscrpljen?
Uskoro.
Ne.
Nisi iscrpljen.
Ne još.
Ne znam zašto pričam s tobom.
Kao da pričam s dimom.
Olson je iscrpljen.
Skoro je gotov.
Imaš muda pričati o Olsonu, s obzirom na tvoje stanje.
Usrao se.
Osjećaš li to?
Čak i ja osjećam.
Što pokušavaš reći?
Pitaj svog prijatelja Arta Bakera.
Mazga ne voli orati, ali voli dobre mrkve.
Pogledaj Olsona.
Još to ne zna, ali izgubio je apetit za mrkvom.
Olson?
Hank?
Olson?
Olson, pričaj sa mnom. Što je?
Hej.
Pričaj sa mnom, Hank.
Stebbins priča o mrkvama i magarcima.
Ne znam što se događa, ali...
Jesi dobro?
Pričaj sa mnom.
Božji vrt.
Pun je korova.
- Hank! - Opomena, 46.
- Hej. - Nastavi hodati, Hank!
- Hej, Hank! - Olson, naprijed.
Nastavi hodati, čovječe!
Olson, uhvati tog gada!
Ne!
Ne.
- Druga opomena, 46. - Art!
Hank!
- Opomena, šest. - Gadovi!
- Art, vrati se! - Vrati se odmah, jebote!
Art, mrtav je.
Zašto ga ne dokrajče?
Upucali su ga u trbuh
i puštaju ga da iskrvari kako bi nas odvratili
od pokušaja nečega protiv brigade.
Hank, prijatelju.
- Prijatelju. Ne. - Druga opomena, šest.
Zašto?
- Zašto si to napravio? - Opomena, 47.
Ray!
- Art... - Zašto?
- Zajebao sam. Jako sam zajebao. - Art, ustani!
- Zašto? - Jako sam zajebao.
- Ne, tu sam, prijatelju. - Mrtav je.
- Ustani, jebote! - Pucajte! Hank, ne, ne možeš!
- Mrtav je! - Ne!
Žao mi je, Olson.
Zajebao sam!
- Što? - Žao mi je!
- Mrtav je! - Zajebao sam!
Što? I tebe ću izgubiti?
Jako sam zajebao!
- Nisam ga mogao spasiti. - Znam.
- Nisam ga mogao spasiti! - Znam.
- Art, zajebao sam! - Znam.
Žao mi je.
Nisam ga mogao spasiti.
- Nisam ga mogao spasiti! - Prestani.
Prestani, bit će dobro.
Dobro si postupio.
- Ne, čovječe - Dobro si postupio.
- Zvao me. - Znam. Prestani.
Trebao me je.
Znam.
KILOMETAR 336 DAN 4
Volio bih da je ubio jednog od tih gadova.
Ne mogu se oporaviti od Olsonove čiste gluposti.
Zašto ne prestaneš pričati o njemu?
Nije otišao u tišini,
i poštujem ga zbog toga.
- I ja ga poštujem. - Pa što?
Bio je oženjen.
To je sranje.
To je istina.
Rekao je nekima na početku.
Bio je jako kritiziran zbog toga.
On je jedini.
Jedini koji ima jebenu ženu.
Slušajte ovo.
Zove se Clementine.
Kao pjesma.
U redu, dečki,
dajmo obećanje.
Tko god pobijedi, mora učiniti nešto za njegovu ženu.
Što mislite?
Točno to, Pete.
Nisam ja taj seronja koji je odlučio ostaviti udovicu.
Slušaj, samo novac ili nešto.
Da se osiguramo da bude dobro, u redu?
To je sentimentalno sranje.
Hajde, Parker.
Hajde.
Znam da imaš srce u sebi.
Reci mi da ništa nisam učinio za tebe, McVries.
On je moj prijatelj.
A ti, Baker?
- Opomena, broj 23. - Da?
Da.
Hajde. Da.
A ti, Stebbins?
Zašto ne?
Hajde, ekipa.
Jesi dobro?
Ne, nikako.
Ludo je.
Nisam bio bolestan deset godina,
i moje tijelo odluči me izdati upravo u ovo vrijeme.
Kakva prokleta okrutna šala.
To se zove ironija.
Da, znam što je ironija.
Ali neće me zaustaviti.
Svejedno ću pobijediti.
Jebote!
Hej...
Zašto me tvoj prijatelj nije pitao
želim li pomoći Hankovoj ženi?
Zapravo,
želio sam da me se pita.
Nisi me čuo reći da ne želim.
Ne, nisam te čuo to reći.
Sranje, čovječe.
Počeo sam s vama na krivoj nozi.
Dobar sam tip ako me upoznaš.
Samo...
Nemam baš prijatelja.
Nikad nisam imao prijatelja u školi.
Uvijek bih počeo na krivoj nozi, ali...
- U redu. - Jebote, čovječe.
Lijepo je imati par prijatelja
na nečem uvrnutom kao što je ovo, zar ne?
Da.
Slušaj, čovječe,
onaj klinac, Rank...
- Da. - Čovječe...
Nisam želio da ode.
Nema šanse.
Jebote, ja...
Ne prestajem ga čuti i vidjeti
u glavi, stalno iznova.
Ne mogu više, čovječe. Moram...
- Žao mi je, čovječe, i... - Da.
- Nije moja krivnja, je li? - Da.
- Nije moja krivnja, je li? - Ne.
- U redu. - Nije tvoja krivnja.
Što želiš, Gary?
Želiš biti dio dogovora?
- To sam govorio. - U redu.
- Da. - U redu. Da.
Reći ću toj kučki
da će imati dovoljno za život na 5. aveniji
- cijeli život. - U redu, čovječe.
I ako želiš reći svom prijatelju
- da sam dio toga. - Reći ću Peteu.
- Hvala, čovječe. - Da.
Sranje, čovječe.
Lijepo je imati par prijatelja.
To je moj otac uvijek govorio.
Jebote!
Žao mi je, čovječe.
- Ne želim otići... - U redu je. Hej...
Ne želim umrijeti omražen, razumiješ?
Moramo umrijeti.
To je ono što je uvrnuto.
Svi moramo proći kroz to, razumiješ?
Samo što ne mora biti ovako, u ovom trenutku.
- Ne mora biti ovako. - Da.
Jebote!
- Hej. - Stalno o tome razmišljam.
Hej, jesi dobro?
Što si rekao?
Što si rekao, čovječe?
- Jesi li dobro? - Nisam ga htio ubiti!
- Nisam htio. - U redu.
- Žao mi je, čovječe. - Da.
Hej, Gary, hajde. Sve je u redu.
Sve je u redu.
Svi smo sada prijatelji.
- Svi hodamo zajedno. - Da.
Tu smo. Mi smo tvoj čopor.
U redu? Hajde.
Eto. Tako.
- U redu? Nastavljamo hodati. - U redu.
Reći ću Peteu da...
Reći ću Peteu da želiš biti dio plana.
- Hvala, čovječe. - U redu.
U redu.
Vrlo dobro. Nastavi hodati.
U redu.
Sranje, je li on dobro?
Želi biti dio toga.
Ne.
Jebote. Moram ići.
- Moram ići. - Hej, Barkovitch.
- Gary. - Hej!
Sve je u redu, Gary. Nastavi... Jebote, čovječe.
Hej, Barkovitch.
Barkovitch.
Pete, pusti ga da hoda.
- Naprijed. - Opomena, broj pet.
- Naprijed. - Ne zaustavljaj se.
Bit ću s vama zauvijek.
Nije to što ti... Koji je ovo vrag?
Jebote! Ne!
Moj Bože.
- Jebote. - Zašto je to učinio?
Zašto je to učinio?
- Kako je to učinio? - Druga opomena, pet.
Nastavite se kretati.
Treća opomena, pet. Posljednja opomena.
Ne.
KILOMETAR 418
U špilji, u kanjonu
Kopajući za rudom
Živio je rudar iz '49-e
I njegova kći Klementina
Da, volio sam je
Kako sam je volio
Iako je nosila broj 40
Kutije od haringe bez poklopca
- Bile su sandale Klementine - Klementina
O, draga moja O, draga moja
O, draga moja Klementina
Izgubljena si i otišla zauvijek
Užasno mi je žao, Klementina
KILOMETAR 447 DAN 5
Približavamo se, zar ne?
Čemu?
Tvojoj majci.
Da, ne bi trebalo još dugo.
Ti si vraški sretnik, Garraty.
Vidjet ćeš svoju majku.
Koga ću ja vidjeti do kraja?
Samo svinje koje dolaze gledati.
Nedostaje mi dom
i plašim se.
I ja se plašim, Collie.
Ako ti je za utjehu, mislim da nam svima nedostaje dom.
Vidiš?
Lako je tebi pričati.
Ovo je tvoja domovina.
Ti si jedini koji će vidjeti svoju obitelj.
Ne znam.
Moglo bi pogoršati stvari.
Zašto se miješaš?
Mislim da je njemu teže.
Moglo bi ga izbaciti iz takta.
Jebi se.
Obojica ste ludi.
Misliš li da će biti teže?
Samo želim da nastaviš hodati.
Stigli smo u Freeport, Pete.
Kilometar 460.
Svaki dan nosi svoju muku.
Jebote!
Donji dio cipele mi je otpao.
Moraš skinuti obje, Garraty.
Inače će neki čavli početi viriti.
I brže se umaramo kad smo neuravnoteženi.
Opomena, broj 47.
Jebote.
Tvoja...
- Bok, mama. - Tvoja stopala.
Tvoja...
Dušo, tvoja...
Ne usporavaj, Ray.
Ne možeš stati.
- Ray! - Opomena, 47.
- Mama, žao mi je. - Druga opomena, broj 23.
- Ne! - Tako mi je žao.
Dobro sam.
Želim zagrljaj.
Znam da sam zajebao.
- Ne, idi! - Opomena...
- Ne umri! - 47, treća opomena.
- Hajde! - Opomena, broj 23.
- Nastavi hodati! - Oprosti, mama.
Sve je u redu!
Misli na svog oca.
Ne želim misliti o tome.
Oprosti mi, mama!
Ne radi to pred njom.
Ne radi to pred njom!
Jebi se!
Prokleti, uvrnuti gade!
Bio si u pravu. Napravio sam što i moj otac!
Pete, napravio sam ogromnu grešku.
Trebao sam ostati u autu.
- Trebao sam se vratiti kući. - Ray.
Želiš znati odakle mi ožiljak?
- Ona je još tamo. - Ray?
Ray, hodaš pet dana.
Hodao sam cijeli svoj jebeni život.
Znaš...
Moji su roditelji umrli
tijekom velikog rata,
kad sam bio mali.
Znaš što je najgore?
Nemam nikakvih sjećanja na njih.
Primio me pijani stric.
Tukao me je
i umro je u vlastitoj povraćotini kad sam imao 10 godina.
Nakon toga,
upoznao sam klince poput mene.
Bez roditelja.
Ili roditelja koje nije bilo briga.
- Da? - Živio sam
na kaučima i u podrumima.
Spavao sam na poljima i u jarcima.
Trebale su mi godine da me država preuzme.
Ali ništa nije bilo gore od načina na koji sam živio.
Tukao sam se,
krao stvari,
a onda se opet tukao.
Sve do jednog dana, kad sam se zakačio s krivim tipom.
Da.
S tipom koji je znao s nožem.
Zarezao me.
Ozbiljno me zarezao. Vidiš li ovo, Ray?
- Pogledaj ovo. - Jebote, Pete.
- Vidiš li? - Da.
Da.
Ostavio me da umrem.
Probudio sam se u bolnici.
Znaš što, Ray?
Nisam bio ni ljut,
jer sam bio sam kriv.
U tom sam trenutku rekao da ću uvijek izabrati naći zraku sunca
u svoj toj tami.
Inače, čemu druga prilika?
Nalaziš svjetlo, Pete.
- Ja nemam to u sebi. - Da.
Bio bih mrtav
- bez tebe. - Misliš da je lako?
Ne, Ray, teško je!
Dajem sve od sebe.
Da.
Nemam puno za izgubiti,
ali imam sve za dobiti, zato sam ovdje.
Da.
Želim tu nagradu da bih mogao učiniti nešto dobro.
Možda pomoći djeci
koja su kao ja.
Ali znaš što bih volio imati?
Što?
Brata.
Ray, slušaj me. Ako preživiš,
ako...
Predlažem da izabereš ljubav.
Predlažem da uzmeš tu nagradu
i vratiš se svojoj majci.
Jer, Ray,
ti si dobar klinac.
- Hvala, Pete. - I zaslužuješ to.
Da.
KILOMETAR 492
Slušajte.
Razmišljao sam...
Moramo se svi složiti oko nečega.
Čega?
Moramo se svi složiti
da od sada,
nitko nikome ne pomaže.
Uspjet ćemo sami, ili nećemo.
Što to znači, Stebbins?
Što to jebeno znači?
Ne, Pete, možda je u pravu.
Moraš me prestati spašavati.
A mušketiri?
Jeb'o ih.
To je bolje za sve nas, i znaš to.
Moj nos.
- Dugo nisam krvario. - Jebi se
s tvojim nosom koji krvari, Baker.
Svi imamo svoje probleme, ako nisi primijetio.
Što si rekao?
Šuti. Parker?
Collie Parker, hoćeš li?
Collie?
Jebote.
Kopile!
- Ne! - Mcvries!
- Hajde! - Moj Bože.
Sranje.
Ne, ne okreći se.
Nastavi hodati. Jesi dobro?
Jesi dobro?
Moj nos... Krvari.
Znam.
KILOMETAR 521
Hej, moj nos.
Nos mi ne prestaje.
Nos mi ne prestaje krvariti.
Nije tako strašno, je li?
Ne.
- Ne, nije tako strašno. - Ne.
To je unutarnje krvarenje. Prilično je uobičajeno.
Stebbins, molim te. Hajde.
Moja baka
bi mi stavila led
na nos kad bih krvario.
Volio bih da imam leda da stavim na njega.
Da, naći ćemo ti leda.
Nastavi hodati.
Umrijet ću, dečki.
Ne. Samo nastavi hodati još malo, u redu?
Ne, ne mogu.
Molim te.
Ne mogu, prijatelju.
Žao mi je, idem kući.
- Nemoj se ispričavati. - Idem kući.
Drži se, prijatelju. Dao si sve od sebe.
- Stvarno? - Da.
- Dao sam sve od sebe. - Jebeno da.
- Da. - Da.
I znaš što?
Čak si i stekao prijatelje.
To je istina.
Hej, Art...
Ti si jebeni prijatelj.
- Stvarno. - Da.
Hvala.
- Hvala vama obojici. - Naravno.
Možete li učiniti nešto za mene?
- Apsolutno. - Što god želiš.
Možeš li ovo dati mojoj baki, ako se izvučeš?
Naravno.
Obećajte mi jedno.
Da.
Ne gledajte ih kako to rade.
- U redu. - Obećajte mi.
- Obećajem. - Obećajte!
Obećajem ti.
Hvala.
Idem kući.
- Još malo. - Idem kući.
- Ne mogu. - Druga opomena, šest.
Ne mogu, čovječe.
Znaš što želim više od svega?
- Što, Pete? - Treća i posljednja opomena.
Milkshake od naranče.
KILOMETAR 524
Nalazite se u završnom dijelu.
Na bolje ili na gore,
bit će dobrog zrna
i bit će kukolja.
Na vama je da izaberete. Ne zaboravite, vi birate.
Začepi!
Jebote!
Popuši kurac, hoćeš li?
Ti jebeni lotosov jedače. Staro sranje. Začepi!
- Tako je, dečko. - O, moj Bože.
To je jebeni ubojiti instinkt.
Ne pokazujte milost.
Zgrabite ta muda i idite po nagradu.
- Opomena, 23 i 47. - Sranje.
- Druga opomena, 38. - Odustajem.
Što bi se dogodilo
da usporimo u isto vrijeme?
Nemoguće je da tri čovjeka
budu precizni kao ovi instrumenti.
Napravili su znanost od toga.
Inkrementi.
Kako ti znaš toliko o Dugom maršu?
Sve je dokumentirano.
- Jesi li ikad pročitao knjigu? - Hajde!
Hajde, čovječe.
Skoro je gotovo.
Reci nešto istinito.
Ja sam zec.
Ja sam jebeni zec.
Vidjeli ste ih.
One male sive mehaničke zečeve
koje hrtovi love na utrkama pasa.
Bez obzira na brzinu pasa,
nikad ne stignu zeca,
jer zec nije od mesa i kostiju.
Možda si u pravu, Garraty.
Trebali bismo prestati biti zečevi, svinje,
koze i ovce,
i biti ljudska bića.
Pravi ljudi
koji krvare.
Želiš znati kako toliko znam o Maršu?
Major je moj otac.
Ja sam njegov kopilan.
Mislio sam da ne zna da sam mu sin.
Tu sam se prevario.
Ima ih na desetke.
Namjeravao sam zaželjeti da me odvedu ocu.
Da me pozovu na čaj.
Ali valjda je ovaj zec od mesa.
I to meso me izdaje.
Osjećam kako mi jetra otkazuje,
pluća se pune tekućinom.
I volio bih završiti
uzdignute glave,
umjesto da puzam na trbuhu
kao gmaz koji se guši u vlastitoj sluzi.
Mislite da će kiša?
Ne znam, ali čini se tako.
Uvijek sam volio kišu.
Hej...
Žao mi je.
Bit će gužva.
Dopuštaju ih kad ostanu dvojica.
Pravi fanatici. Oni koji će hodati s vama.
Oni koji žele vidjeti kako Major ubija posljednjeg.
Nastavite hodati, u redu?
Drago mi je da ste vas dvojica.
Bilo mi je zadovoljstvo, Stebbins.
Čast.
Sretno.
Treća opomena, 38. Posljednja opomena.
Hajde.
Ubijte me.
Sada su šanse 50%, Pete.
Ubijte me, jebote!
Pete, mogu li ti nešto reći?
Naravno.
Kad sam bio dijete,
nikad nisam razmišljao o smrti.
Većina djece o tome ne razmišlja dok se s njom ne suoči.
Ali kad sam se suočio, prestrašio sam se.
Tako sam se bojao.
Ali shvatio sam nešto dok sam bio s ovim dečkima.
Ne znam, podsjetilo me
da je jedina garancija koju imamo kao ljudska bića,
da ćemo umrijeti.
I ako imamo sreće,
možemo odabrati kako ćemo provesti te posljednje trenutke.
I u pravu si, Pete, ovaj trenutak je važan.
Svaki trenutak je važan.
Posebno na kraju.
Ne znam zašto me to smiruje.
Ali više se ne bojim.
KILOMETAR 532
Propustite.
Maknite se, molim vas.
Hajde. Maknite se s ulice.
- Druga opomena, 23. - Pete.
- Opomena, 47. - Što radiš?
- Pobijedit ćeš. - Ne, ustani.
- Napravit ćeš to za svoju majku. - Ustani.
Ovo je za tvoju majku. Pusti me.
Hajde. Što to radiš?
- Ray! Idi pobijedi. - Ponašam se kao brat.
Hajde.
Hodaj još malo sa mnom.
U redu.
Ti si uvjerljiv gad.
Ray! Što si napravio?
Što si napravio? Hej.
Što si napravio? Ray.
Ne mogu je vidjeti.
Ali ti možeš.
Volim te zbog toga.
- Ray! - Volim te, Pete.
Ray! Pustite me!
Ray!
Sretno, gospodine Garraty.
Ray.
Neka Bog nagradi vašu hrabrost.
Oprosti, mama.
Ne.
Ray!
Moj Bože. Ray.
- Ne! - Dame i gospodo,
naš prvak,
Peter McVries.
Ray...
Ray.
Čestitam, gospodine McVries.
Nagrada je vaša.
Dakle, reci mi, sine.
Koja je tvoja želja?
Cijela nas nacija gleda, sine.
Koja je tvoja želja?
Želim...
Želim karabin.
Dobit ćeš ga.
Ne.
Želim ovaj karabin.
Jednog ću ga dana dati svojoj djeci.
- Gospodine? - Dajte mu njegovu želju.
Neće nikoga upucati. Previše je osvojio.
I ne zaboravi, ovaj želi učiniti svijet boljim mjestom.
Zar ne, sine?
- Ne pucajte ili ću ja pucati. - Ne pucajte.
Pucat ću.
- Ne pucajte! - Ne pucajte!
Sve je u redu, sine.
Nije nanesena nikakva šteta.
Zasad.
Spusti oružje.
Cijeli svijet te čeka.
Više je bogatstva nego što možeš zamisliti.
Spusti oružje.
Nagrada te čeka.
Nemoj to uprskati.
Ovo je za Raya.
Obrada Titla: Fric53nja