VOL TF564 GRAVACIÓ DE CABINA
- No puc respirar. - Ja gairebé hi som. Calma't.
- S'ha d'asseure. - Em sap greu. Té por a volar.
Ho entenc, però hem començat el descens. S'han d'asseure.
- No em toqui. - Senyor.
- Vida, para quieta. - No em toquis!
S'ha de calmar.
Com pot ser? Què està passant?
EL PODER
El que sabem del cert
és que van donar l'alarma a les 5:48.
Quan l'avió començava el descens,
van intentar aterrar d'emergència, però havien perdut massa altura.
El recompte de víctimes és elevat.
Quin horror. Sabem què ho ha causat?
Pel registre de veu, sembla que va ser una fallada elèctrica.
Merda. La premsa.
Truca als nostres mitjans. Cap nom fins que avisem les famílies.
- Farem una declaració aviat. - No t'amoïnis, la meva gent ho gestiona.
- Daniel. Ho puc gestionar jo. - Ho sé, però fa hores que no dorms.
Descansa, d'acord? Deixa'm gestionar aquest merder.
Ocupa't de la teva gent. Bona feina. Vinga, som-hi.
Governador, pot fer una declaració?
Sembla que vol ajudar, però per què sento que em puteja?
Perquè putejar és l'únic que en Daniel sap fer.
Molt bé.
Saps aquell vídeo de Nigèria, el de l'electricitat?
Hi havia alguna adolescent, a l'avió?
Han traslladat els supervivents. Anem-hi.
CONVENT DE LES GERMANES DE CRIST
NOIES ELÈCTRIQUES????
- Digui? - Tunde, soc en Vin Cena, de la CNN.
Perdoni, ha dit de la CNN?
Sí. Hem vist el vídeo de les noies elèctriques.
Volem comprar-li els que té i que en faci més.
No sé què dir.
- Tunde, volem… - Perdoni, però s'equivoca de número.
Quan tens l'examen d'empresarials?
- D'aquí a tres setmanes. - Tres?
- Tens temps de sobres. - No.
Els teus companys ja estudien.
I tu, en canvi, vas amunt i avall gravant ximpleries, i la pobra noia…
L'obliguen a tornar al poble. Diuen que és una aje.
Que em treus pit? Què ets, l'homenot del poble, abi?
Vols seguir les passes del teu tiet i morir abans d'hora?
Ja és hora que ho encaris.
Oblida't del coi de periodisme.
Tunde.
Deixa la Ndudi i els seus en pau.
Ja ens has avergonyit prou.
Avui, no.
- Avui, no. - Què?
Noies, no.
Els teus pares han rebut un avís.
Que estrany.
Ho sento.
Però què coi fa?
- Ei! - Però què cony?
- No t'ha deixat pujar al bus? - No.
Ha dit: "Les noies, fora."
Li sortien espurnes pels colzes, tia.
Pels colzes?
El bus anava buit, només tres nois.
- Ens veiem després. - Entesos.
- Ei, Jos. - Hola.
Tornes a veure't amb la Cat?
- Saps que ho té, oi? - Ah, sí?
Has vist la noia que ho treia pel nas?
- Au, va. - Mare meva. És l'hòstia.
Què fas més tard?
He quedat amb la Cat. Ens veiem divendres.
- D'acord. - Ei.
- Hola. - Estàs bé?
Hauria baixat del bus, però no sabia ben bé què passava.
Estava sonat, aquell.
Per cert, he pensat…
Què fas després? Vols que ens vegem?
- És que he quedat amb la Cat. Em sap greu. - Divendres?
Sí, és clar. Has vist el vídeo de la tia que ho treu pel nas?
- Au, va. - És l'hòstia.
Atenció, alumnes del South Seattle. La primera classe se suspèn.
Dirigiu-vos a la vostra aula.
Tan aviat com pugueu, sisplau.
Molt bé. Tots asseguts. Seieu al vostre lloc.
Diuen que l'ha enrampat.
La deixem oberta.
- A veure, silenci. - És molt fort.
Hem rebut unes instruccions de l'oficina del governador
sobre els rumors que circulen en relació amb els fets
que algunes noies de l'institut estan experimentant.
Es tracta de descàrregues elèctriques sobtades i impredictibles.
No pretenem castigar ningú.
És només per la seguretat del personal i dels estudiants.
Així que, si us passa,
sisplau, podríeu aixecar la mà?
I si l'aixequeu per assenyalar algú que ho tingui?
- Senyor Ellis, cal? - Au, va, fem-ho i prou.
Estic flipant.
- La Taylor White ho té. - I una merda.
- Vine al davant, Taylor. - Acosta't.
Si vam trencar la setmana passada. De debò?
- A mi em passa. - Gràcies, Ashley.
La Brie Diaz també.
- L'Angel també ho fa. - Ho diu per fotre'm.
- Però què foteu? - Jo ho puc fer.
Fora.
La Cat Cole i la Jos Cleary-Lopez també.
Sortiu, noies.
Deixeu les bosses.
Espieta.
- Algú més? - Però… És ridícul. No ho poden fer, això.
- Necessito ajuda! - Tranquils.
Atureu-la! Que no se'n vagi!
Mireu cap endavant. No n'heu de fer res. Continueu caminant.
Se us n'ha anat l'olla.
Vinga, avanceu. Va.
Quaranta-sis passatgers i una auxiliar de vol.
Són els supervivents de l'accident.
- No la poden retenir. - Ho entenc.
No, no ho entén. Té 12 anys. L'estan retenint sense motiu.
La vull veure ara mateix.
- Calmi's, senyor Kelly. - Què hi fan, aquí, els federals?
- Vull saber on és la Makayla. - La seva filla està bé.
L'estan tractant. La deixaran anar quan confirmin que no hi ha perill.
Perill de què?
Alguns passatgers la identifiquen com la causant de l'incident.
És una nena de 12 anys, no una terrorista!
- Va tot bé, per aquí? - Són assumptes de l'FBI, senyora.
Soc la Margot Cleary-Lopez, l'alcaldessa. Pensava que era competència de l'NTSB.
A menys que hi hagués cap activitat delictiva a bord.
Doctor Schultz, al quiròfan tres.
On va estar destinat?
A l'Afganistan.
- Gràcies pel seu servei, senyor… - Kelly. John Kelly.
Vol seure?
- Com té el braç? - Bé, gràcies.
- Vull veure la meva filla i els imbècils… - Es diu Makayla?
- Deu estar atemorida, ara mateix. - Sí, ja ho entenc. En tinc tres, jo.
No ha fet res dolent. És a dir, no volia…
No sé ben bé què ha passat. Té por a volar i s'ha espantat.
És una bona nena. No faria mal a ningú.
Escolti, esbrinaré què ha passat.
Mentrestant, em faria un favor?
Si tomba un d'aquests agents,
segur que no veurà la seva filla avui,
així que aguanti fins que li digui alguna cosa.
- D'acord, ho intentaré. - Sí? Perfecte.
Helen, he d'entrar i veure la Makayla.
L'FBI no deixa entrar ni el seu pare.
Bé, doncs, ens els saltem.
Ei, va tot bé?
Coneixes algú que treballi a aïllament?
L'FBI ha tancat l'accés a una víctima amb qui he de parlar.
Sí, és clar. Parlaré amb la Tash.
La Tash? La teva ex?
D'acord, gràcies.
Llàtzer s'ha alçat.
Lloat sia.
Tranquil·la, noia. No et farem cap mal.
- On soc? - Al Convent de les Germanes de Crist.
Soc la germana Maria. Com et dius?
- Eve. - Ben triat.
Són frescos.
Ho conreem tot aquí.
I fem sabó d'algues per pagar-nos les despeses,
que van pujant des que vam començar a acollir-vos.
Cada dia arriben més noies com tu.
Com jo? Quina mena de noies?
Noies que no tenen on anar.
Les coneixeràs aviat. Són al dormitori.
Hem trobat això a la teva bossa.
- M'heu remenat les coses? - Calia fer-ho.
No es permeten drogues, alcohol ni armes, aquí.
Ets creient?
- Parlo amb Déu cada dia. - Ves per on.
I ell et contesta?
Ella. Ella em contesta. Sempre.
Quina sort, tenir tanta fe.
Encantada de conèixer-te, Eve.
No va ser casualitat que et trobés allà.
Descansa tant com et calgui, sisplau.
Fins després.
I te la mires així?
- Germana Veronica! - Ei!
No has vist mai una noia amb atacs?
Tot i que és impressionant, no tenim proves que estigui trucat.
- Altres creuen que és una app. - O pistoles Taser. A mi m'ho semblen.
Podria ser causat pels videojocs?
Després us escoltarem i veurem què pensen els experts
de l'engany viral de les noies elèctriques.
- Què? - Ei, tu. Aparta't.
…parlarem del que el jovent veu últimament.
Tenim vídeos d'arreu del món.
És un engany? Traieu-ne conclusions.
Aquestes imatges poden afectar alguns espectadors.
Aneu amb compte.
Mare meva.
Imbècil.
Corre!
Molt bé.
Ningú comenta l'augment de violència…
Ei, tu. T'apartes?
…la policia es troba al límit
i pensar que tot plegat és positiu és una bestiesa.
Ho teniu, això?
Sí, totes. Bé, gairebé totes.
Per això som aquí.
Així que ara totes ho tenim? Totes som especials?
Cap d'elles pot fer el que tu fas, petita.
- Ha arribat una donació. - Visca!
- Que ningú em toqui! - Au, va, va!
Totes a fora, noies. Reunió familiar.
Hem sabut que això que recentment us passa a algunes de vosaltres,
amb els dits i les espurnes,
s'ha estès per tot el país i potser més enllà.
I sembla que aquesta mutació és molt perillosa.
Crec que el desafortunat incident amb les gallines,
que no tornaré a detallar ara, és un clar exemple del problema.
És per la seguretat de tothom. Feu-ne cas o fora!
Res d'electricitat. I ara, a treballar!
Fora d'aquí!
Vinga, som-hi, noies.
Cada primavera i estiu Ens cal un altre noi joliu
Bufa, Liza, bufa
Cal, això?
Només és una precaució mentre esbrinem què és.
Hi ha molts rumors i poques respostes.
Ja. Llavors, tu i en Rob us vau conèixer a Metges Sense Fronteres?
Sí. Vaig passar sis mesos a Cambodja en acabar la carrera.
Allò li va canviar la vida i la visió de la medicina.
Sí, a mi també. T'ajuda a posar-hi perspectiva.
Molt bé. Els agents venen cada 20 minuts, així que vigila el temps.
- Gràcies de nou. - De res.
Makayla?
Hola, soc la Margot, l'alcaldessa de Seattle.
- Vull veure el meu pare. - Hi acabo de parlar, és a dalt.
Per què no pot venir? He fet res dolent?
No, no. Ningú ha fet res dolent.
Només vull esbrinar què ha passat.
Ja els he dit que no he fet res.
M'angoixa quan l'avió trontolla. Sento que moriré.
La meva filla Jos també tenia pànic a volar.
Recordes res de com ha passat?
M'ajudaria a aclarir coses i aconseguir que et deixin anar.
Les mans
em van començar a fer mal fa uns dies.
Saps quan toques la roba a l'assecadora i t'enrampa?
Estava molt nerviosa pel vol
i el pare m'ha donat pastilles per dormir.
Llavors l'avió ha trontollat. M'he despertat, estava molt espantada.
No podia respirar i una senyora em repetia que em cordés el cinturó.
L'auxiliar de vol?
Les mans m'han tornat a fer mal
i ella s'ha apropat per posar-me el cinturó.
De sobte, la manta s'ha encès.
Tothom cridava. Tot volava per la cabina i l'avió…
Li juro que no volia fer mal a ningú.
- Bonica… - No sé què he fet.
Tranquil·la. Ho esbrinarem, d'acord?
Tranquil·la.
- Li pot dir a la senyora que em sap greu? - Quina senyora? L'auxiliar?
L'he ferit.
Pensava que la noia no es volia cordar.
Semblava que convulsionés i l'he subjectada.
Volia evitar que es donés un cop al cap.
Ha vist com s'ha cremat la manta?
No. No he vist res, ha sigut molt ràpid.
Ella m'estava apartant i em posava les mans aquí.
Llavors he sentit una descàrrega.
M'ha fet molt mal i després ha passat de cop.
Ha sigut increïble.
No ho puc explicar. Crec que m'ho ha passat.
Hem fet caure l'avió totes dues.
Som-hi, alcaldessa, prou.
Aquesta sala és només per a personal autoritzat.
Mare meva, Rob. No et creuràs el que acabo de…
És la Jos. Hem d'anar a l'institut de seguida.
Què? Què passa?
Gràcies per venir tan de pressa.
- Sé que estan molt ocupats… - Jos!
- Jocelyn Cleary-Lopez! - Jos!
- Déu meu. - Jos?
- Mama, soc aquí. - Mare meva!
- Ai, Déu. Estàs bé, filla? - Què caram passa, aquí?
- Sí, estic bé. - Déu meu.
Què hi fas, aquí? No venia el papa sol?
Dona, els dos estem amoïnats.
Ta mare ens ha d'ajudar.
Ens ha d'ajudar.
Què fas, Joe?
Has sopat a casa nostra. Ara les tractes com a delinqüents?
Què et passa? Has perdut l'enteniment?
- Ens n'hem hagut d'ocupar. - Hòstia puta!
Treu-li aquestes merdes o te les foto al coll.
- Em sents? Eh? - Sí.
Si aquestes noies no són a casa d'aquí a una hora,
tindràs un problema.
- Sí. - Tot anirà bé, d'acord?
D'acord.
Sé que algunes noies poden dirigir-ho o controlar-ho més.
És com si sabessin què volen encertar i com de fort fer-ho.
- D'acord. - Però el meu…
No funciona així.
I com funciona, doncs?
- Ho veieu? - Ei!
Això?
Quina història rara de convent que teniu muntada, aquí.
Feies molt mal aspecte. Gairebé mors a la carretera. M'entens?
T'ha de veure un metge.
Però divendres ve tempesta, així que haurà d'esperar.
Ningú entrarà ni sortirà mentrestant.
Me'n puc anar?
Si aquesta tarda ets fora, sí. Més tard haurem de tancar-ho tot.
Ves a l'oficina i omple els formularis d'identificació.
- Totes heu d'estar registrades. - Tu no, noia. Cap rastre documental.
- Així que tingui les sabates, me n'aniré. - Ja ens va bé.
No hi ha gran cosa.
Fem un vot de pobresa.
És Santa Mònica, la patrona dels nens esgarriats.
Seu, Eve. No vull problemes.
Sense policia. Només vull parlar.
La germana Veronica pot ser rígida, però et prometo que és una bona dona.
Ha fet coses increïbles.
UNES MONGES REBELS FAN FUROR A LA COSTA DE CAROLINA
SIDA: CAL RECERCA, NO HISTÈRIA!
DRETS PER A LESBIANES I GAIS
No sembla gaire catòlic.
No ho és. Som monges de cor.
Som germanes de Crist de cor, però de cap església.
Quan era més jove, vaig decidir viure d'acord amb la meva veritat.
Vaig dir a la família: "Jo soc així."
"Soc una dona, no l'home que us penseu que soc."
Em van repudiar.
Em vaig quedar sense família, sense feina…
Dormia al carrer,
i la Veronica em va trobar
i em va guiar.
Però la van excomunicar per la seva caritat.
Totes les dones d'aquí hem estat repudiades,
defensant la justícia, protegint els febles.
Si tant defensa la gent, per què està tan en contra de l'electricitat?
Ella és una revolucionària,
però aquest poder és una crisi de fe.
I l'amoïna. Sap que els canvis comporten conseqüències.
Tingues paciència i queda't.
Monges rebels i noies esgarriades.
Ho veus? Et deia que pertanyies a un lloc.
Però llavors, això és possible?
Potser és transferible. Potser va tocar alguna cosa o algú.
Parlem d'un virus? Però què collons?
Les noies ho publiquen, però ningú s'ho creu.
Hi havia incendis i apagades. Ho vaig avisar.
Ja ho sé.
No em puc creure que li passi a la nostra nena.
Se'n sortirà. Segur que sí.
No. Van tancar la noia de l'avió com si fos E.T., fent-li proves.
No està bé que facin servir la nostra filla com a conill d'Índies.
- No crec que ho facin amb ella. - I com ho saps?
Si n'hi ha 50 a l'institut i ho extrapoles,
vol dir que hi ha centenars de milers de noies amb això.
Crec que l'hem d'ajudar, discretament.
I aquell terapeuta que va veure en Matty?
- Com es diu? Doctor… - Aviso la Helen abans que s'escampi.
- Com s'ha d'escampar? - No podem mantenir-ho en secret, Rob.
- Se'n farà política. - No facis això.
El què?
No em parlis amb veu d'alcaldessa.
- No soc l'enemic. - De debò discutirem sobre la meva veu?
- És això el que vols? - No parlo pas d'això.
- Gràcies. - Ei!
L'anguila elèctrica és única,
pot produir una descàrrega letal.
- És família teva. - Tot i el nom d'"anguila"…
- Torna-me'l. Ho estava mirant. - Pobres pares.
És com si haguessis agafat una MTS d'una anguila.
- Què és una MTS? - Torna-me'l.
- Matty. - Què fas?
Deixa'l anar.
- Què ha sigut, això? - Estàs bé, Matty?
Jos! Què passa?
No ho volia. Ha sigut un accident. Volia el comandament.
Deixa-m'ho veure, Matty.
Deixa'm que ho vegi.
- Està bé? - Què té a l'ull?
Margot, digue-li a en Frank que ens dugui a l'hospital.
- Ha sigut un accident. - No serà res.
Li passarà, tranquil·la.
Va, Ndudi.
- Què hi fas, aquí? - Ei. Només vull parlar.
- Sisplau… - No puc venir.
No hauries de ser aquí. Si l'àvia ens veu junts, estem fotuts.
Ho sé, però…
Em sap greu, Ndudi. Em sap greu.
- Em sap molt greu. Només… - Només què?
T'havia de veure.
M'han oferit feina a la CNN.
- Espera, Ndudi… - Estic molt cabrejada.
Tunde, era la meva història. La vaig trobar jo.
Tu no volies venir.
T'embolicaves amb l'Adunola,
inventant-te no sé què d'un negoci.
A més, poses la meva cara
per tot internet, davant de tot el món.
I ara vens aquí a demanar-me consell.
- Te'n fots, de mi, abi? - No, Ndudi.
Doncs tinc un consell per a tu: fes quelcom en què creguis, d'una vegada.
Sigues un home.
No sé pas què vull fer, Ndudi.
No és el meu problema.
Ndudi.
Ndudi, torna a casa.
Què fas aquí, a aquestes hores?
Ves-te'n.
Te'n vas, sense més ni més? Els pares es tornaran bojos.
És l'oportunitat de la meva vida.
M'ha trucat la CNN. Em volen com a reporter.
Com a reporter? Però si només et graves a tu.
Aconsegueixo contactes i em colo a llocs on d'altres no podrien.
El papa no et deixarà tornar a casa.
I els estudis, què?
És el que vol ell, però i el que vull jo?
Dami, la Ndudi té raó. He de ser jo mateix.
Perdo el temps, aquí.
El perdo en estudis que no m'interessen,
a una feina que no suporto, amb noies que tant me fan.
Entenc gairebé tot el que dius. Però les noies?
- No estan tan malament. - Dami, aquest poder s'escampa.
Canviarà les coses aquí a Nigèria
i a la resta del món, ni t'ho imagines.
És molt gros, Dami. Al·là m'està mostrant el camí.
És el meu destí.
- Molt a prop de l'ull. - Ei, Jos.
REVISI'S ELS PITS
T'agrada així?
Ja sap, els germans sempre es barallen.
El que tu diguis.
Sí, ho sé.
Amor, ja tenen els resultats.
Bones notícies: els reflexos són bons.
Va tancar l'ull ràpidament, només té lesió a la pell.
- Gràcies a Déu. - Però? Veig venir un "però".
L'ull quedarà bé,
però caldria consultar un cirurgià plàstic per a una segona opinió.
Potser tindrà cicatrius.
Ostres…
- Entesos, moltes gràcies. - Gràcies.
Doctor Stevens, el necessiten a l'UCI.
Està bé. Ja ho veuràs, segur que va bé.
Avui dia fan meravelles amb els implants de pell.
- De debò, es posarà bé. - Sí.
Espera, amor. Ara torno. Tash, com estàs?
- Hola. - Com va? Fa temps, eh?
Sí, fas bona cara.
No ha sigut volent.
- Sé que ha sigut un accident. - Para.
De què?
De fer veure que estem unides i que ets una supermare.
No faig veure res.
Avui hem estat plegades més que en tot un any.
Perquè soc un risc per a la teva vida perfecta.
Això no és cert, Jos. T'estimo.
Em sap greu no passar més temps amb tu.
Pensava que no volies estar amb mi.
Què?
Que pesat. Per què li parla de mi?
Vine, Jos. Anem a trobar respostes.
Està bé, amor. En fan moltíssimes cada dia.
Jos, t'has de quedar ben quieta, d'acord?
- Mama? Papa! - Traieu-la d'aquí. Ara!
Mama!
- Ho pots tornar a posar? - Sí.
- Què, està bé? - Mira això.
- Què he de mirar? - Veus això?
No surt de les mans, sinó d'aquí.
Ho he sentit dir a companys, però no ho havia vist.
Hem tingut noies amb cicatrius de cremades.
O sigui, la Jos ha espurnejat quan ha entrat a l'escàner.
Ha avariat l'aparell, però ha deixat aquesta imatge clara.
Teixit muscular estriat, connectat als nervis cervicals espinals
aquí, en aquests punts, aquí i aquí.
Són cèl·lules marcapassos com el node sinusal?
- Explicaria l'impuls elèctric. - Llenguatge planer.
- És un òrgan. - És un nou òrgan.
Sí, un que genera electricitat.
És de bojos.
No, no tant. El cor, l'ull i el cervell generen electricitat.
- Però aquest òrgan només fa això. - D'on pot haver sortit?
Si fos una sola noia, podria ser una mutació aleatòria.
La natura té cops amagats, però aquí en parlem de centenars o milers.
Podria ser un commutador genètic que s'ha activat.
Alguna cosa que era allà, latent, i de sobte…
Però per què ho ha fet?
Ha de ser ambiental, no creus?
- Pol·lució, contaminació del sòl… - Supervivència.
Exacte.
Mare meva. O sigui, a veure,
esteu dient que o bé els ho hem causat nosaltres
o ho han desenvolupat per necessitat.
Hola, és el meu número privat. Deixa'm el missatge i et truco.
Collons, Margot. Que no veus l'hora que és?
M'estàs assetjant.
És un òrgan. Les noies tenen un nou òrgan.
Estan evolucionant. Per això l'electricitat i els accidents.
No hi hem fet res. Hauríem d'haver-hi estat més atents.
- Tranquil·la, calma't. - No em diguis que em calmi!
Potser és contagiós.
Com ha de ser contagiós? No era evolució?
Aquella noia de l'avió, la Makayla Kelly,
l'hi va passar a una auxiliar de vol.
I com ho has sabut?
A menys que hagis interferit amb l'FBI.
Fill de puta. Ho sabies i no me n'has dit res?
Ho has amagat al món?
No estic obligat a difondre informació confidencial.
Qui decideix que ho és?
Hi ha gent a Washington més entesa que nosaltres
que mou els fils.
Ningú vol anar amb mitges tintes i causar alarma.
Esperem a saber-ne més.
No. Estàs en plena campanya del Senat
i això podria fotre-t'ho enlaire.
Daniel, és més important que una campanya.
Hem de preparar els pares. Hem de preparar les noies.
Han de saber què els està passant.
Saps què li fan al missatger? Recorda la situació amb la covid.
No em presentaré com a cap de turc.
Esperem que Washington mogui fitxa.
Mentrestant, intentem no posar-nos histèrics i contenir-nos.
T'encanta sortir a la tele com l'heroi de la pel·lícula,
però, quan has d'apropar-te a la gent,
quan pots oferir-los confort i ajuda,
ets un covard.
No me la fotis, Margot.
- Ho dic de debò. - Sí? Jo també.
- Només és un engany. - És un engany.
Notícies falses.
Encara recopilem informació, però sembla un engany.
Prou. Gràcies.
Gràcies.
- Estàs preparada? - I tu?
Em sap greu posar-te en aquesta situació després del teu esforç.
És el que em vas prometre quan vam iniciar el camí juntes.
Tu i jo en aquest fotut món de la política.
Hi haurà una bona esquitxada perquè farem el que cal fer.
- És ben fotut. - Doncs calem-hi foc.
A la merda tot, he portat les crispetes.
Molt bé.
Bon dia.
Ha sigut una setmana intensa i angoixant a la nostra estimada ciutat.
Sé que molts esteu amoïnats pels rumors que circulen
del que passa als instituts.
Sembla que algunes autoritats estan dient que és un engany.
Que desconfiem d'allò que sentim i veiem.
Doncs bé, no és cap engany.
Soc aquí per parlar-vos com a alcaldessa, però també per parlar-vos com a mare.
Tinc dues filles precioses i no sé a vosaltres,
però a mi no m'agrada que els polítics prenguin decisions
sobre el que passa al cos dels meus fills.
Ja hem vist les conseqüències de no donar informació a les dones
sobre què passa als seus cossos.
També hem vist o sentit el cicle de la vergonya
i la desesperació.
Avortaments clandestins, adolescents sense recursos obligades a parir,
víctimes de violació amb por a parlar
i mares en postpart patint en silenci.
Prou de quedar-nos callades.
Això és el que sabem fins ara.
L'afectació elèctrica de les adolescents no és un virus.
T'ha avisat que faria això?
S'ha descobert la presència d'un nou òrgan en les noies,
prop de les clavícules.
Hi apareix naturalment a noies d'entre 12 i 19 anys
i sembla que és transferible.
Creiem que l'òrgan reprodueix els impulsos elèctrics del cor.
No sabem per què s'ha originat
ni tampoc l'abast o la finalitat d'aquesta capacitat.
Aquestes respostes les obtindrem en els pròxims mesos.
El món que coneixem pot canviar per sempre.
…generant electricitat…
- …òrgans en forma de cordó… - …milers d'electròcits.
Cèl·lules que acumulen electricitat i l'alliberen.
Que afecta noies d'entre 12 i 19 anys.
Només a noies, per sort.
Un òrgan que només es coneixia en peixos elèctrics.
Només és… O sigui… Continuïn.
És essencial que rebin ajuda.
Tancades, si cal.
Pena capital.
Tranquil·litzants.
Aplicar la llei marcial.
Cal actuar.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu: Guillermo Parra