„Celý svět je mi příšernou sbírkou upomínek na to,
že žila a že jsem ji ztratil.“
„Naše duše, těžko říct, co v nich je, ale jsou z jednoho kusu.“
Trochu okázalé na úvod našeho příběhu,
ale já mám odjakživa nadání na dramatičnost.
Tak tohle je náš příběh. Můj a Tessin.
Je to důvěrně známý příběh,
který vyprávěli Řekové, Shakespeare, sestry Brontëovy, Jane Austenová.
Je to příběh dívky, která poznává svoji nezávislost
poté, co se vymanila z rodičovských pout
a zaslíbila chlapci, kterého zjevně nemiluje.
Potká neodolatelně hezkého mládence, který jí učaruje,
ačkoliv představuje všechno, čím pohrdá.
Zamiluje se do něj,
oddá se mu
a on ji nakonec zradí a ona je zdrcená.
Ale je to především on, koho jeho lži zničí.
Když už se zdá, že je všechno ztracené,
znovu se shledají a žijí spolu šťastně až do smrti.
Jak jsem říkal, důvěrně známý příběh.
Až na to,
že tohle není ten příběh.
„O měsíc později“
„Tesso, musím s tebou mluvit.“ „Tesso, prosím.“ „Už je to měsíc.“
BONTONFILM uvádí
-Můžu se tě na něco zeptat? -Odprejskni.
-Někoho hledám. -Odprejskni!
AFTER: PŘIZNÁNÍ
Jako by ani nebyly Vánoce, takový vedro!
Nesnáším vedro.
Lidi dělaj z vedra šílený věci.
Díky. Děkuju!
Pardon.
Promiňte! Můžete zadržet ten výtah? Ignorante!
Děkuju.
-Nazvala jste mě ignorantem? -Co prosím?
Nazvala jste mě ignorantem.
Ne, nenazvala.
Asi se mi to jen zdálo.
Nejspíš.
Snažil jsem se ho zadržet.
O tom nepochybuju.
Omlouvám se. Je to můj první den. Chci udělat dobrý dojem.
To se vám rozhodně povedlo.
Ignorant.
-Pracujete tady? -Překvapení! -Tesso!
-Vítej ve Vance Publishing. -Ahoj! Kimberley, je to tak?
-Teda, to je paměť. -Umí udělat dojem.
Vy dva se znáte?
Jsme staří známí.
Omluvte mě, dámy.
-Těšíš se, až začneš? -Ano. -Představíme tě šéfovi.
Tak drž hubu a poslouchej, co říkám!
Možná není ten nejlepší okamžik. Ukážu ti tvoji kancelář.
Trevore!
Hned.
Omlouvám se za ten nepořádek. Nemáme moc stážistů a jsme zavalení resty.
To nechápu. Znám lidi, kteří by za stáž u vás zabíjeli.
Já vím. Jenže to by je Vance nesměl po jednom dni vyhazovat.
Ale to nebude tvůj případ. Cítím to v kostech.
Ale jak jsem říkala při pohovoru, musíš přečíst pět rukopisů týdně,
a když se ti budou líbit, přepošleš mi je.
Kuchyň je na konci chodby. K obědu si objednej, co budeš chtít. Nějaké otázky?
-Ne, díky. -Je to tvoje.
„00:41:05“
Pane Vanci!
Omlouvám se, asi jsem usnula. Kolik je hodin?
Za pět minut půl desáté.
Za pět minut půl desáté?
-Mám padáka? -Posaďte se.
Vážně jste včera v noci přečetla tři knihy a na všechny napsala posudek
a Carnival of Light od Niky Tanakové je podle vás skvělé čtení?
Jo, má opravdu originální hlas, připomíná ranou Margaret Atwoodovou.
-„Ženu k nakousnutí“, „Z hlubin“... -Hned jsem dole.
Vezměte si věci a pojďte se mnou.
Sakra.
Dobré ráno, pane Vanci.
-Dobré ráno. -Pane Vanci, můžu se vrátit?
Nastupte si.
Nevzala jsem si nabíječku a... Dveře se zavírají?
Malá pracovní rada.
Pomůže, když nebudeš každý den nosit to samé. A budeš se sprchovat.
Kam jedeme?
Na konferenci digitálních vydavatelů, potřebuji finance pro expanzi.
Běž do prdele!
Čemu na „máme zavřeno“ nerozu...
-Hardine. -Máš hodně práce?
Mám něco rozdělanýho, tak přijď radši zejtra.
Anebo tě vezmu rovnou.
Ne, díky.
Ztlumí to bolest.
Mám rád bolest.
Tak si posluž, ty masochisto.
Vítejte v Montgomery, pane Vanci. Vaše pokoje jsou připraveny.
Do pokoje pana Trevora Matthewse jsme dali tiskárnu.
Pokoj pro paní Youngovou bohužel nebyl připravený, ubytovali jsme ji v apartmá.
-Pan Ťiang už se ubytoval? -Je na baru, nepletu-li se. -Jak jinak.
Takže já mám tiskárnu a ty máš apartmá. Doufám, že si to užíváš.
Moc.
Mohla bys vzít Tessu nakupovat, potřebuje něco na večer. Důvěřuju ti.
Trochu se pobavíme.
Víš jistě, že mě tam pustí? Nikdy jsem nebyla v klubu.
-Nekontrolují náhodou...? -To nebude problém, budeš s námi.
Než vyrazíme, chci ti něco říct.
Vance a já jsme...
víc než jen kolegové.
Léta jsme měli čistě pracovní vztah, zejména potom, co jeho žena zemřela.
Pak jsem mu začala pomáhat s jeho synem Smithem, no a...
Láska přichází znenadání.
To je pravda.
To je on?
Je to zlatíčko.
Nemůžu se dočkat, až tě uvidí v těch šatech.
Kruci.
-Zapomněli jsme na spodní prádlo. -Mám oblečení v prádelně.
-Když teď vyrazím, můžu doběhnout... -Ne, ne, to je v pohodě.
-Určitě? -Jo.
V tom případě půjdeme navostro.
Nemůžu uvěřit, že jsem ve Vance teprve den.
Hardin říkal, že jsme to s tebou vyhráli.
-Mluvila jsi s Hardinem? -Já ne, Vance.
Neřekl ti to?
Musel zapomenout.
„Steph: Pojď s náma ven!“
„No tak, nebuď suchar!“
„Nedám ti pokoj, dokud neřekneš jo.“
Ano, dokud budeme na konferenci...
Teda.
Upravila ses.
Trevore, ty víš, jak okouzlit dámu. Tesso, vypadáte ohromně.
Díky.
Jdeme.
Cos napsala?
Ledacos.
-Mám pocit, že sedím u stolu pro děti. -Díky.
Tak jsem to nemyslel, promiň. Nesnáším kluby.
Nejspíš proto, že neumím tančit. Miluju fotbal, ale kluby nesnáším.
Kvůli čemu jsme tady?
Kvůli němu.
To je pan Ťiang. Jeho rodina vlastní investiční fond v hodnotě 800 milionů
a on zvažuje investici do expanze Vance.
Chceš přinést něco k pití?
-Mám vodu, díky. Víc si nemůžu dovolit. -Myslel jsem, že máš placenou stáž.
Divil by ses, na kolik vyjde Uber. Budu ráda, když vyjdu.
-Já si dám. -Co je to?
Sex on the Beach.
Pořádný.
Vezmi si brčko, připravit, pozor, teď.
Není špatný.
Pane Ťiangu, už jste měl příležitost podívat se na moje výpočty?
S vyhlídkou zvyšování úrokových sazeb...
Ještě jednou.
Připravit, pozor, teď.
Dneska večer se ztřískáme!
Koho to sem čerti nesou?
Co je to za debilní výraz? Proč by mě měli někam nosit čerti?
Vítej zpátky, kámo.
Chyběli jsme ti?
Já to nechápu.
To je mi jasný.
Skvělý místo.
Mám chuť tančit!
Kdo je to?
Tak jo, napovím ti. Je děsně sexy, je s ní sranda
-a hrozně ráda šuká. -Matka Tereza.
Ne, ble.
Já vím, vypadám úžasně. Osm tejdnů jsem neměla sacharidy a cítím se skvěle.
Jo, to je určitě z toho, že nejíš sacharidy.
-Nemáš koberce, který bys mohla okusovat? -Nemáš ptáka, kterýho bys mohla kouřit?
Co mám udělat, abys mi odpustil?
-Vím, že jsem byla fakt zlá. -To je slabý slovo.
Jo, ale líbí se ti, když jsem zlobivá.
Přiznej, že ti chybím.
Slez ze mě.
Posral ses?
Hlavně že dřív ti nevadilo mě šukat, co?
Nech mě hádat. Furt se ti stejská po tý namyšlený krávě.
-Nemluv o ní! -Podívej se na sebe.
Jsi jako ztracený štěně kvůli nějaký Panně Marii,
ze který se vyklubala coura, která tě ani nechce!
Na co čumíš, prvačko? Chceš, abych ti přebrala kluka? Tak se votoč.
Jsem sexy.
Tesso?
Chtěla jsem ti jenom oznámit, že jsem sexy a ty o to přicházíš.
Tesso, kde jsi?
Někde, kde ty nejseš.
Tess, mám tvoji polohu, můžu si tě najít.
Kolik jsi toho vypila?
-Nevím, tak pět? -Pět čeho?
Sex on the Beach. Sexů na pláži.
-Mohla to být zábava. -Jsi opilá.
Hardine? Jsem vostrá. Jsem vostrá celou noc.
Jsem... Jak se tomu říká?
Nemám spodní prádlo!
-Tess, s kým tam jsi? -Proč jsi mi nezavolal?
Napsal jsem ti asi sto zpráv. Neodpovědělas!
Už musím jít, ale ráda jsem vás slyšela, pane Hardine Scotte. Nashle.
Ne...!
-Tesso. -Trevore!
Jsem opilý, necítím se dobře a viděl jsem na zemi tampón. Odcházím.
Já taky. Můžeme si objednat donášku na pokoj?
Chci hranolky.
A zmrzlinu.
Pink!
Zmrzlinovému poháru ve tři ráno se jen tak něco nevyrovná.
V tu chvíli mi to přišlo jako dobrý nápad.
Takže, Tesso.
Tesso Youngová.
Co děláš v nakladatelství?
No, ráda čtu...
To dává smysl.
Co je tvoje oblíbená kniha?
-„Zásady ekonomie“ od Alfreda Marshalla. -Ne, ne. -Jo, jo.
Myslím beletrii. Skutečnou literaturu.
Beletrii nečtu. Vidělas, co nosím na sobě?
-Ty neznabohu! -Neznabohu? -Jsi neznaboh!
Beletrie je útěk z reality, je to způsob, jak žít sto nebo i tisíc životů.
Já nepotřebuju žít tisíc životů. To se radši budu dívat z okna.
Promiň, to jsem nechtěla.
Věř mi, vím, co dělám. Musí se to namočit, než se to zažere.
-Kalhoty. -Tesso... -Dělej!
Jinak to tam zůstane.
-Tesso! Tesso, otevři. -To je Hardin Scott? -Otevři ty dveře!
Ahoj.
Snažíš se, aby mě odsud vyhodili?
Jo, pojď dál, nestyď se.
Počkej.
-Ahoj, Hardine. Jak se vede? -To mě poser, Trevor?
-Myslím, že je čas jít. Jen si... -Nikam...!
-Chci s ním jen mluvit! -Ne! -Tesso... -Stůj!
-Hardine, to je nedo... -Běž do hajzlu.
Ty jsi debil. Co tady vůbec děláš?
Já jsem debil? Já se nesnažím využít opilý holky.
Představ si, že ne každej kluk se mě snaží dostat do postele.
Divila by ses.
Nemůžeš mi říkat, s kým můžu mít sex a s kým ne, protože už to není tvoje věc!
-Chystala ses s ním mít sex? -Panebože! Jsi magor! -Vyhýbáš se otázce.
A co kdyby jo?
Co?
Slyšels dobře.
Co kdyby jo?
Co je? Nelíbí se ti to?
Nelíbí se ti představa, jak se mě Trevor všude dotýká?
Tohle mi chybělo.
Tesso, jsi opilá.
No a?
Tess...
-Ty nechceš? -Jasně že chci, ale...
Hardine,
máš dvě možnosti.
Buď mě ošukáš, nebo odejdeš.
Je to na tobě.
-Máš kondom? -Víš to jistě?
-Proč ne? -Zítra mě budeš nenávidět.
Nenávidím tě už dávno.
-Řekni mi, že jsem jedinej. -Jsi ten jedinej.
-Ahoj! -Dobré ráno. -Kimberley!
-Už jsi vzhůru? -Jo, už nějakou chvíli.
-Tak za pět minut dole. -Za pět minut? -Je to problém? -Kdepak.
-Setkáme se v lobby. -Hned jsem tam. -Buď tam včas. -Tak jo, zatím.
Kurňa!
Kde mám oblečení?
Tesso! Pojď zpátky do postele!
Tesso!
Co chceš?
Tu druhou Tessu. Tu milou.
Ta zaspala do práce.
-Kde mám...? -Proč jsi tak...? -Trochu soukromí!
Soukromí? Po tom, co jsme v noci dělali?
Ani mi to nepřipomínej.
-Tys zavolala mně. -Neříkala jsem ti, abys přišel.
Tak se mi zdá, že nejsi úplně v pohodě s tím, co se stalo.
-To nejsem. -Chceš si o tom promluvit? -Ne, ublížils mi a já ti nemůžu odpustit.
Takže včerejšek nic neznamenal.
Byla jsem opilá, zavolala jsem ti, tys přijel...
-Byla to chyba. -Očividně ti chybím!
Nevěděla jsem, co dělám. Počínaje tím líbáním s ním.
-Cože? -Líbáním s kým? Cos říkala? -Nic.
-Řeklas „líbáním s ním“. -Ne.
-Co? -Musím jít. -Počkej, Tesso. Tesso!
Tesso!
Vezmi si něco na sebe!
-S kým ses líbala? -S nikým! -S Trevorem? -Ne!
Moje Tessa by se nikdy nelíbala s cizím klukem v klubu.
Už není žádná „tvoje Tessa“!
Když ses s ním líbala, tak jsem šukal s Molly.
Běž do hajzlu!
Kurva.
Pardon.
Ahoj.
-Ahoj. -Přinesl jsem nám latté. -Díky.
Díky.
Zajímavá noc.
-Trevore, moc se omlouvám. -Není za co.
Kdybych se objevil u svojí holky v pokoji a našel tam polonahého,
neuvěřitelně přitažlivého muže, reagoval bych stejně.
Pořád tu někde číhá? Měl bych se schovávat v dodávce?
To on by se měl schovávat. A nechodíme spolu.
-Odkud se vy dva znáte? -Hardin pracoval loni ve Vance.
-Fakt? -Jo, na stejný pozici jako ty.
Je to smutný příběh. Byli jsme nejlepší kamarádi a...
stali se z nás milenci
a pak jsem našel na polštáři zrzavý vlas.
K popukání.
Neřekl bych do tebe, že letíš na drsný kluky.
Probereme to jindy.
Můj hrdina.
Jsem tady jediná mrtvá?
Nevím, co jste vy dva včera večer řekli nebo udělali Neilovi,
ale právě vypsal obří šek na naši expanzi. Dobrá práce.
Co tady děláš?
Potřebuju poradit.
Poradit? Ode mě?
Jo.
Až tak jsem zoufalej.
Urážky. Bezva. Na vteřinu jsem myslel, že se za tebe někdo vydává.
-Hele, brácho... -Nevlastní brácho.
Nejsem tvůj brácha. To jsi dal najevo dost jasně.
A být Tessou, už bych s tebou nepromluvil. Je to neodpustitelný.
Myslíš, že to nevím? Vím, že jsem to posral!
Nereaguje na volání ani na zprávy.
Zjistil jsem, že se líbala s nějakým klukem.
-Tak jsem jí řekl, že jsem šukal s Molly. -Spal jsi s Molly? -Ne, a o to právě jde.
Řekl jsem to, abych jí to vrátil, a došlo mi, jaká to byla blbost.
-Jo. -Seru na to.
Takže utečeš, jako před vším. Jo? Kam máš namířeno?
Do Londýna. Chtěl jsem ji vzít s sebou.
Uvidíme se příští rok.
Hardine, vážně ji miluješ?
A nelži!
Jo. Samozřejmě že ji miluju. Tohle jsem nikdy k nikomu necejtil.
Kéž bych to celý neposral.
„Říká, že s Molly nespal. Věřím mu.“
„Díky, Landone.“
Soustřeď se.
Ťuk, ťuk.
-Ahoj. -Ahoj.
Nejspíš jedeš na Vánoce pryč,
takže jsem ti chtěl popřát pěkné svátky a všechno nejlepší. Máš narozeniny, ne?
Zítra.
Něco pro tebe mám.
Co je to?
Analýza tvých týdenních výdajů za Uber ve srovnání s tím,
kdybys měla vlastní auto.
Aha...
Já vím. Ukázalo se, že utrácíš zbytečně moc peněz.
Provedl jsem menší výzkum
a našel jsem Toyotu Corollu z roku 2013 tady ve městě, ve výborném stavu.
Zašel jsem za dealerem, vyjednal podmínky
a nemusíš platit nic najednou, jen 150 dolarů měsíčně.
Vance souhlasil, že pojistku napíše na firmu, takže tu máš zadarmo.
Tedy pokud chceš. Mě jen baví chroupat čísla.
-Beru to tak, že souhlasíš... -Panebože! Děkuju.
Pa, Tesso.
Co na něj říkáš?
-Je jako dělaný pro tebe. -Budu to brát jako kompliment.
Přímo tady.
Jak se má Dakota?
Zrovna se dívám na tvůj narozeninový horoskop.
Zaprvé, máš narozeniny ve stejný den jako Josif Stalin.
Bezva.
-Jsi hrdý, idealistický člověk... -Jako Stalin.
Jsi citlivější, než se zdá.
Měla bys utužit milostný vztah
nebo si najít zralého partnera.
-Zralého, to nezní moc jako... -Ne, to nezní.
Odletěl do Londýna. Ozval se ti?
-Nevím, protože jsem ho zablokovala. -To by mohlo vyjít.
Zatím.
Čí je to byt?
„Všechny tvoje oblíbené knihy na jednom místě.“
„Pro vás bych skočil do ohně, pro vás bych skočil do vody,
pro vás bych šel na popravu, pro vás bych zemřel jakoukoli smrtí.“
Tak jsme tady. Chceš napustit vanu?
To by bylo báječný.
Vzpomínám si, jak jsme se koupali spolu.
-Panebože! Tesso? -Tesso? -Hardinova matka.
Hardin říkal, že budeš pryč, netušila jsem, že tě uvidím.
Bože! Jsi přenádherná.
Hardin říkal, že jsi ta nejkrásnější holka na světě, ale upřímně,
myslela jsem, že budeš všude tetovaná, zelené vlasy a piercing na fazolce.
-Na fazolce? -Nebuď melodramatickej, Hardine.
Budou z nás nejlepší kamarádky. Můžu si odskočit?
-Samozřejmě. Záchod je... -To mě podrž!
-Co tady děláš? -Jdu si pro věci. Měl jsi být v Londýně.
Nechtěl jsem jet bez tebe, tak přiletěla ona sem.
-Proč jsi jí neřekl, že jsme se rozešli? -Měla radost, nechtěl jsem jí to zkazit.
Je to moje máma, nemohl jsem jí říct o tý blbý sázce. Promiň!
Neočekávám, že budeš předstírat, že jsme pořád spolu.
To je v pohodě.
-Co je v pohodě? -V pohodě, budu to hrát.
-Díky, Tesso. Díky moc. -Díky za ten Kindle.
Kurva!
-Všechno nejlepší! -Máš narozeniny? -Jo.
-Tak jak to, že neslavíme? -Protože zrovna odjíždím.
-Ne! -Jo, jedu za mámou.
Můžu být sobecká a poprosit tě, abys zůstala ještě jednu noc?
-Máma mě čeká... -Bůhví kdy se zase uvidíme.
-Myslím, že můžu jet až zítra. -Super, super.
Upeču ti takovej dort, že se budeš olizovat až za ušima.
-Bezva. -Bezva.
Vím, že jsem předpojatá, ale není to ten nejkrásnější zadeček na světě?
-Panebože, mami, prosím! -Huš!
Je to roztomilej zadeček, Hardine.
Očividně se skvěle bavíte,
takže já tu poklidím a pak...
se zapálím.
Hardin mi říkal, že taky studuješ angličtinu.
Přecházím z ekonomie.
Zrovna jsem dostala stáž ve Vance Publishing.
To jako u Christiana Vance?
Hardin a já jsme u Vance několik let bydleli, když jsme se s Kenem rozešli.
-Vážně? -Jo.
-Hardin to nikdy nezmínil. -A co? -Nic, miláčku, to je mezi náma holkama.
Vezmu si deku a vyspím se na zemi.
Myslíš, že nemůžeme spát v jedný posteli, aniž bychom...
-Víš co. -Co myslíš ty?
Ráda bych si myslela, že nejsme totální neandrtálci.
Tak jo.
Dobrou.
Odjedu...
Odjedu brzy ráno.
Tak jo.
Díky, žes zůstala.
Díky za pozvání.
Promiň.
Ne, to je v pohodě.
To je příjemný.
Jo?
-Užila sis narozeniny? -Užila.
A ještě jednou díky za dárek,
našla jsem ho, když jsem si brala věci.
Jsem rád, že se ti líbí.
Moc.
Pořídila jsem si auto.
Pořídila sis auto?
Jaký?
Bílý.
Tak všechno nejlepší.
Dobrou.
Dobrou noc.
-Dobrou noc. -Dobrou noc.
Dobrou noc.
Hardine.
Nefunguje to.
Proč? Co se děje?
Podívej.
Co ty?
-Hardine, měli bychom toho nechat. -Dobře.
Tři vteřiny a necháme toho.
-Tři... -Tři...
-Dva... -Dva...
-Jedna. -Jedna.
-Ještě deset vteřin. -Dobře.
-A pak toho necháme. -Tak jo.
-Jo? -Jo.
Omluv se mamince za to, že jsme tě včera unesli.
Dobře.
Nevíš, co to pro mě znamená, vidět Hardina takhle.
Jak?
Šťastnýho.
Co?
-Ahoj. -Nashle.
Pěkná kára!
-Noahu, ahoj! -Ahoj!
-Ráda tě vidím! -Já tebe taky.
Tak jo.
Máma říkala, že dneska přijedeš, tak tě jdu pozdravit.
Měla tě na rychlý vytáčení ve chvíli, kdy jsem přejela hranice okresu?
Nemůžeš jí to mít za zlý, pozná, co je dobrý.
Jo.
-Co ve škole? -Lámu srdce, znáš mě.
To jsi celej ty.
Máma mi říkala o té stáži. To je fakt skvělý.
-Jo, díky. -A to s tvým tátou je v pohodě.
-Co s mým tátou? -Co? Nic. Nic. -Jak nic?
Já nevím. Myslel jsem, že ti to...
Že mi to co?
Děláš si srandu?
-Proč ti volá? -Promiň, Tess.
Zasekla jsem se v práci. Už je tam?
-Mami? -Carol, ví to! -Ví co?
Tessa je s tebou? Doufám, že jsem vás nevyrušila.
-Co je s tátou? -To nebylo moc pěkný.
-Jen se ptám na tátu. -Tak jo.
Tvůj otec tě chtěl vidět, ale vyhodila jsem ho. Proč se tak rozčiluješ?
Nerozčiluju se! Jenom nechápu, proč mi to tajíš.
Ty snad přede mnou nemáš tajemství?
Napadá mě jedno velký a stejně tak Noaha.
Myslela jsem, že to máme za sebou, po tom, co ti zlomil srdce.
Ale z tónu tvého hlasu poznám, že to tak není.
Ten kluk není pro tebe, Thereso. Je stejný jako tvůj otec.
-Pokládám to. -Ne! Neopovažuj se!
Byla to chyba.
Thereso? Thereso?
Propích jsem to, nechápu, jak se to stalo.
Mami?
Nahoře spí můj syn! Přestaňte!
Ne!
-Mami? -Hardine, vrať se nahoru! -Mami!
Jsem tady.
Hej, hej.
To nic.
Byl to jen zlý sen.
Dobré ráno.
-Uvařila jsem čaj. Posluž si. -Díky.
Už je to dobré?
Ty noční můry. V noci jsem ho slyšela.
Spí.
Jak dlouho už je má?
Od osmi let.
On totiž...
Řekl mi o té noci a o tom, co viděl.
-O tom přepadení. -Teda.
Nikdy o tom nikomu neřekl.
Je mi líto, co se vám stalo.
Doufala jsem, že na to na celé zapomene.
Ale začal mít ty noční můry.
Omlouvám se.
Vodila jsem ho od jednoho terapeuta ke druhému, ale nic nepomáhalo.
A pak se začal sám léčit alkoholem.
Ale...
Říkal mi, že když s tebou začal chodit, ty noční můry zmizely.
To jsem nevěděla.
Můžu se zeptat, proč ho tvoje máma tak nenávidí?
-Hardin je váš syn... -Ano, a miluju ho,
ale není bez chyby.
Můžeš mi to říct. Co se mezi vámi dvěma stalo?
Lhal mi.
-Byla to velká lež? -Obrovská lež.
Lituje toho?
Lituje.
O čem se bavíte?
Nezapomeň si vyčistit zuby. S čištěním zubů jsme si užili.
Mami, pro lásku boží, samozřejmě že si vyčistím zuby.
-Skvělé. Dobré ráno! -Dobré ráno. Díky.
Tvoje máma je skvělá.
Je v pohodě.
Opožděně všechno nejlepší.
Ale dárek už jsi mi dal.
Jo, ale muselas slídit kolem a otevřelas ho beze mě
a připravila mě tak o potěšení sledovat tvoji reakci.
Takže...
„Dokonalý den podle Tess“.
-Co je dokonalý den podle mě? -To musíš rozhodnout ty.
Cokoliv si přeješ nebo po čem toužíš,
budu souhlasit bez uštěpačných poznámek nebo vztekání.
Začíná ti běžet čas. Tři, dva, jedna.
Není to bezva? Vždycky jsem chtěla jít bruslit.
Je to skvělý. Moc mě to...
-Není ti nic? -Ne.
-Jsem trochu zrezavělej. -Kdys naposledy bruslil?
-Stojím na tom poprvý. -Chceš chodítko?
Ty vole, ani náhodou!
Jsi...? Dobrý. Dobrý.
-V pohodě? -Jo.
Chceš toho nechat?
Ne.
Jsme tady, abysme se bav...
Hardine, mám lepší nápad.
Protáhněte se do pozice dítěte a nechte rozpustit veškeré napětí.
Jestli se rozpustím, tak spíš kvůli tomu vedru.
-Není tu klimatizace? -Je to hot jóga. -Zvedněte se z pozice dítěte
a jemně zatlačte dozadu do pozice psa s hlavou dolů.
Řekl ti někdy někdo, že máš ten nejúžasnější zadek na světě?
Přestaň.
Najděte si partnera a pomalu přejděte do polohy salamba sarvangasana.
-Promiňte, je tohle začátečnická jóga? -Ta byla v 10.30. Tohle je akro jóga.
A zvedněte je nahoru směrem ke stropu.
Společně dýchejte.
Nadechněte se a zvedněte ruce nad hlavu.
A při výdechu se předkloňte.
Dovolte partnerovi, aby na vás přenesl svou váhu.
Pomalu dýchejte a dejte nohy od sebe,
ještě víc, nadechněte se,
ještě víc,
a jestli můžete, dejte nohy ještě víc od sebe.
Má být jóga vzrušující?
Jsi vzrušená?
Tak nepůjdeme?
Teď? Jdeme.
-Jsem hrozně zpocená! -To je mi jedno!
-Počkej! -Dej mi pět minut, musím se...
Panebože, Hardine.
Sundáme to.
Konečně pokrok.
Kurva!
-To je šéfová, musím to vzít. -To myslíš vážně?
Ahoj, Kimberly, děje se něco?
Ale ne, můžeme ti nějak pomoct?
Ahoj.
Zachránili jste mi život.
Chudák Vance něco chytil a v jednom kuse zvrací.
Bez problémů.
Co jsi zač a cos udělal s Hardinem?
Je to součást mého dárku k narozeninám. Pak ti to řeknu.
Mám šílené zpoždění.
Za pár hodin jsem zpátky. Jsi v dobrých rukou.
Díky.
Ahoj.
Čeká nás společné odpoledne. Je něco, co bys chtěl dělat?
Ne.
-Můžu sehnat fixky a můžeme si kreslit! -Kreslení mě nebaví.
Ne?
Máš hlad?
Ne.
Nechceš mi něco říct o svých vláčcích?
Tak jo, stejně mě to nezajímá.
-Co to máš na rukou? -Tetování.
-Proč je máš? -Protože se mi líbí.
-Nemyslí si lidi, že to vypadá divně? -Je mi u prdele, co si lidi myslej.
-Který lidi jsou ti u prdele? -Kurva. Neříkej „u prdele“. -Kurva.
Prdel. Kurva.
-Hej. -Ahoj. -Hádej co...
-Má hlad, musíme mu sehnat něco k jídlu. -Prdel. Kurva...
Můžu pro něco zajít. Nebo ty...
-V pohodě. Přinesu nám sendviče. -Super, díky moc.
Tak jo.
-Zatím pa. -Pa!
Kurva. Prdel. Kurva...
Tak běž.
Už si to vezmu.
Vážně v tobě vzbudila to nejlepší.
Je to tak znát?
-Pěkné svátky. -Tobě taky.
Tak zatím, kámo.
Zatím, kámo.
-Už to máš? -Jo.
Zůstali jsme tady jako poslední, takže musím zapnout alarm.
Veselé Vánoce.
Vánoce jsou až příští týden.
Odjakživa kašlu na pravidla.
Je tam napsáno: „Naše duše, těžko říct, co v nich je, ale jsou z jednoho kusu.“
Co je?
Myslela jsem, že tě o Vánocích neuvidím, takže pro tebe nic nemám.
Co by sis přál?
Ještě jednu šanci?
Slibuješ, že budeš takovýhle každý den?
Ne.
Ale budu se snažit.
Ať to bude stát cokoliv.
Tady to dělat nemůžeme. Co když někdo přijde?
Haló? Je tady někdo?
Ozvěte se!
Máš odpověď na všechno, že jo?
-To je jen jako. -Kurva.
Nikdo jinej pro mě neexistuje.
Nikdo.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Neříkej „taky“. To zní, jako bys se mnou souhlasila.
Miluju tě, Hardine.
Trish? Tady Ken.
To je mi ale překvapení.
Moje žena Karen a já pořádáme vánoční večírek pro přátele
a byli bychom rádi, kdybyste se k nám ty, Hardin a Tessa přidali.
Já dneska letím zpátky do Londýna,
ale až večer, takže myslím, že se můžeme zastavit.
Udělalo by mi to obrovskou radost.
-V tom případě se uvidíme později. -Veselé Vánoce, Trish.
-Jo? -Jo. -Jo? -Jo.
Jsem na tebe tak hrdá. Nemůžu se dočkat, až ji poznám.
To je jeho dům?
-Říkal jsem ti to. -Nenapadlo mě, že je až tak velkej.
-Nemusíme tam chodit. -Hele,
naposledy jsem tvýho tátu viděla před deseti lety.
Je čas. Pojď.
Ahoj. Karen?
Díky za pozvání.
Pojďte dál. Veselé Vánoce.
Tenhle skromný kluk je s vedoucím katedry angličtiny spoluautorem
nového ztvárnění „Zkrocení zlé ženy“.
-To nestojí za řeč. -Ale stojí!
...dovedl k dokonalosti.
Třetí dějství mě dojalo k slzám.
Viděli jsme ho dvakrát.
Uber tu bude za pět minut.
Jsem rád, žes přišla.
Já taky.
Večeře bude za chvíli.
Doufám, že máte všichni hlad. Karen je nepřekonatelná kuchařka.
To je pravda.
-Kdes byl? -Projít se.
-Trish, prý jste prvně ve Státech. -Je to tak.
-A jak se vám tady líbí? -Je tady toho spousta k vidění.
Podle mě to tu není moc přívětivý.
Nemůžu se dočkat, až se po škole vrátím domů.
-Vracíš se po škole do Anglie? -Samozřejmě.
Trish, dáš si ještě skleničku, než pojedeš?
Ne, ale bylo výborné. Díky.
Jsem ráda, že ti chutnalo. Máme ho z líbánek v Řecku.
Já jsem věrný Pellegrinu.
Bydleli jsme v překrásném sídle.
Víte, že pláže na Santorini jsou ze sopečných oblázků,
voda není zakalená pískem, takže je průzračně čistá...
-Jseš normální? -Hardine. -Co prosím?
Podívej se na svoje kalhoty. Promiň, mami, ale vážně,
máš vůbec nějakou citlivost?
Meleš a meleš bez ohledu na životy, který jsi zničil.
Nemohli bychom tuhle konverzaci vést někde v soukromí?
Zajisté.
To je Bill Gates.
Tak jo, očividně jsi na mě naštvaný, tak řekni, co máš na srdci.
-Proč jsi nás sem vůbec zval? -Protože jste moje rodina.
Nejsme. Byli jsme tvoje rodina. Utekl jsi a našel sis novou...
-Myslel jsem, že tohle už máme za sebou. -Jak bychom to mohli mít za sebou?
Děláš, jako by se nic nestalo! Co tvůj dvanáctikrokovej program odčinění chyb?
Jak jsi to vynahradil mámě? Mami, už ti to vynahradil?
Myslíš, že netrpím pocitem viny? Tu noc jsem věděl, že musím jít.
Po tý noci jsi měl zůstat! A nezůstal jsi. To, co se stalo, byla tvoje vina!
Ano! A celých těch deset let mě to pronásleduje.
Tebe to pronásleduje? Já jsem se na to díval, ty hajzle!
Promiň, mami.
Musel jsem.
Ne, počkej. Nemusíš si brát Uber. Odvezu tě.
Po tom, co jsi právě předvedl?
Nehledě na to, že jsi opilej.
Promiň, ale nejsem jako ty.
Ty dokážeš zapomenout na všechno, co udělal, ale já ne.
Na nic jsem nezapomněla.
Rozhodla jsem se mu odpustit, abych mohla jít dál.
Hardine, tenhle vztek tě zničí. A stáhne spolu s tebou i Tessu.
Jdu se projít.
Kurva.
Hardine.
Hardine!
Zadržte ho, prosím!
A to jsem myslel, že jediný morous, který pracuje den po Vánocích, jsem já.
Musíme se přestat takhle vídat.
Máš pravdu. Okamžitě opatřím soudní zákaz styku.
-Co Vánoce? -Klidné. Tvoje?
Rušné.
Vyčerpávající odpověď.
Rád bych si o těch rušných Vánocích poslechl víc. Oběd?
Z Postmates. Na mě.
-Jak bych mohla říct ne. -Bezva. Pošlu ti menu.
Galantní, já vím.
Myslela jsem, že se to zlepšuje, ale...
zjevně má pořád sám se sebou co dělat.
A je mi ho vážně líto.
A nevím, co s tím.
Můžu se tě na něco zeptat?
Jsi do něj zamilovaná?
-Jsem. -Pak je to i tvůj problém.
-To je tvoje moudrá rada? -Neříkal jsem, že mám moudré rady.
Ne, jen tě zajímalo, jestli ho miluju.
Měl bych se vrátit do práce.
Díky za oběd. Příště platím já.
Myslím, že žádné příště nebude.
Auvej!
Ne takhle, věř mi.
Stěhuju se do Seattlu. Vance mi nabídl místo hlavního ekonoma v nové pobočce.
-Panebože. To je úžasné, Trevore. -Díky.
Ale neodjíždím zítra. Pořád můžeme... Ne, to je blbost.
Tesso.
Moje sestra bojuje se závislostí celý život.
Mezi tebou a Hardinem... to nedopadne dobře.
Pleteš se.
Kurva.
„Už se ti podařilo najít tátu?“
„Prohledávám web, ale zatím nic.“
Omlouvám se.
Tahle je stejně lepší.
Nikdy mi neukážeš, co si tam píšeš, že ne?
Možná... někdy.
-Nezajímá tě, kdo to je? -Vím, kdo to je.
Je to Steph.
Bratrstvo pořádá silvestrovskou party.
Aha.
-Chceš tam jít? -Ne. Nechci tě tu nechávat samotnou.
Nebyla bych sama. Šla bych s tebou.
Myslel jsem, že po tom všem, co se stalo, nebudeš chtít...
Nebojím se jich.
Navíc, když se mi to vymstí, můžeme příští rok zůstat doma.
To bylo za co?
Líbilo se mi, jak jsi řekla „příští rok“.
-Haló? -Tesso, jak to, že nejste v kanceláři?
-Myslela jsem, že... -Dělám si srandu. Šťastný Nový rok.
Jo! Dostal jste mě.
Ale k věci. Vybrali jsme rukopis, který jste doporučila, a všechny převálcoval.
Teda, to je skvělé!
Chtěli jsme najmout někoho, kdo by měl v Seattlu na starosti digitální vydání,
ale jste lepší než všichni ostatní zájemci.
Pokud budete souhlasit, zaplatím vám školné i životní náklady.
Hardin samozřejmě může jet s vámi.
Teda, to zní fakt skvěle.
-Můžu si to promyslet? -Samozřejmě.
Chtěl jsem se jen podělit o dobré zprávy.
-Šťastný Nový rok, Tess. -Šťastný Nový rok.
Ahoj.
-Mluvila jsi na mě? -Ne.
Proč ti to tak dlouho trvá?
Protože jsem žena. Můžeš, prosím tě, počkat venku?
-Moc se omlouvám. -Díky.
Jsem neporazitelná!
Kurva!
-To nic. -Promiň.
Chyběla jsi nám!
-Všechno dobrý? -Všechno zapomenutý.
-Chcete to vyzkoušet? -Pustím vás.
Zkus to. Já se budu dívat. Rád se dívám.
Vsadím se, že jo.
Jasně.
-Víš, co děláš? -Netuším.
-Paráda. -Bezva.
Tesso!
-Co je to? -Cherry vodka sour.
Super.
To mě baví!
-Jo! -Jo!
Piješ!
-To je super! -Dobrá práce! Ještě jednu!
Nejde mi to.
Jamie. Ahoj!
-Jsi to ty. -Ahoj.
-Můžu s tebou mluvit nahoře? -Jdu za tebou.
Molly je tady!
Děláte si prdel?
Na to se můžu vysrat!
To je super, všechny ty převody. Jsi jako robot.
Jak víš, že nejsem?
Já mám tetování motýlka, ale je vidět, jen když jsem nahá.
-Motýly miluju. -Fakticky?
Hej! Hledala jsem tě!
Ahoj.
-Nepůjdeme? -Tak jo.
No ne, ten roztomilej pár je zase spolu.
Jé, to je Molly.
-Kam jdete? -Jdeme domů.
-To je nuda, za chvíli bude půlnoc. -Chceme být sami.
Jdeme.
To je dobře. Stejně nikdy nezapadne.
-Jeden drink. -Co? Tess...
Promiňte, hrdličky, to je moje židle.
-Vážně? -Jo. Odprejskněte. Pohyb.
Krávo.
Sedni si.
Dá si někdo moje ganjový koláčky?
-Ne. -Ne, díky.
-To je sranda. -Nepůjdeme?
-Měli bychom si něco zahrát. -Jako co třeba? Scrabble?
-Co třeba Vadí nevadí? -Ježíšikriste.
-Co je na tom? -Dlouhej příběh. -Proč to děláš? -Proto.
Co je, Hardine? Bojíš se?
Běž do prdele, Molly.
Já začnu.
-Tess, vadí nevadí? -Nevadí.
-Jsi panna? -Přestaň, Molly!
Na to už vlastně odpověď znám, protože tě Hardin ošukal.
To je pravda. Teď já. Molly, vadí nevadí?
Nevadí.
-Je pravda, že jsi děvka? -A kurva.
-Jaks mi to právě řekla? -Nijak,
jen jsem ti položila otázku. Jsi děvka?
Jsi.
Musíš odpovědět upřímně, protože v tom ta hra spočívá.
Ne.
-Ony se nemají rády? -Teď jsem znovu na řadě já. Vadí nevadí?
Nevadí.
Jsi blbá, když ses vrátila k Hardinovi potom, co tě ošukal kvůli sázce?
Pojď pryč.
-Ne, to není pravda. -Ale je...
-Věříš všemu, co vypustí z pusy. -Molly, nenávidím tě.
A není se čemu divit, vzhledem k tomu, co ta pusa dokáže.
O jazyku ani nemluvím!
Nesahej na mě!
Ty děvko!
Co je, kámo? Tesso, uklidni se.
-Jsi děvka! -Odveď odsud tu píču!
-Šťastnej Novej rok, ty krávo! -Běž do prdele, Tesso! Nech mě!
Jděte mi z cesty, kurva!
-Jako šampiónka. -Šampiónka?
To jsem potřebovala.
To věřím.
-Jsi blázen. -Já vím.
Kalhoty.
Objektivizujete mě, slečno Youngová?
Už je to tak, pane Scotte.
Dobře.
Tři minuty do Novýho roku!
-Je zamčeno? -Nevím, kašli na to.
-Panebože! -Jsem tvůj bůh? -Jo!
Třicet vteřin!
Odprejskněte!
Čtrnáct...
Jedenáct, deset,
devět, osm, sedm, šest,
pět, čtyři, tři, dva, jedna!
Hotovo.
Odskočím si.
Tesso, telefon.
-Cože? -Telefon.
„Šťastný Nový rok! Vance mi řekl tu novinu.
Už se těším, až spolu budeme příští rok trávit čas v Seattlu.“
Hardine?
Hej, ty! Šťastnej Novej rok.
-Jsem moc ráda, že jsme to udělali. -Já taky.
-Může to zůstat mezi náma? -Samozřejmě.
-Důvěrnosti si nechávám pro sebe. -Díky.
Ty sráči!
-Tesso, počkej! -Hej ty! -Vyslechni mě! -Hej!
Posral ses?
-Ona políbila mě! -Běž do prdele. Tesso! Jak jsi mohla?
-Ty ses taky líbal s tou holkou. -Ne, ne, nezačínej brečet!
-Líbala ses s ním! -A cos udělal ty? -Nic! Co se ti děje, kurva?
Říkala, že si důvěrnosti nechává pro sebe, ty zasranej lháři!
To neznamená, že jsme se líbali! Nikdy bych tě nepodved!
Kdes byl celej večer? To s ní jsi zmizel?
Jo!
-Prosil jsem ji, aby mi odpustila! -Proč?
Protože se snažím být lepší člověk pro tebe! Nic víc!
Co mám ještě udělat, abys mi uvěřila, že tě miluju?
Řekni mi to!
-Nikdy mi nebudeš důvěřovat. -Důvěřovat ti?
-Mám ti důvěřovat? -Jo!
Kam mě to dostalo?
Nikdy mi neodpustíš, že ne?
Budeš to pořád vytahovat!
Protože ti nedůvěřuju!
Tváříš se, jako bys byla nevinná.
Dokonalá.
Seru na to.
Běž do hajzlu!
-Ty běž do hajzlu! -Běž do prdele!
Hardine.
Hardine?
„Hardine, kde jsi?“ „Mrzí mě to.“ „Mám o tebe strach, přijď domů, prosím!“
Ahoj.
Nemáš nabíječku?
V autě.
Hardine, můžeš to prosím zvednout? Opravdu s tebou potřebuju mluvit.
Na Oakwood doleva.
Haló?
Panebože.
-Zastav. -Nemůžu. -Zastav, kurva! -Dobře.
Tesso!
Tesso! Počkejte! Stůjte!
Stůjte! Stůjte!
Tesso!
Theresa Youngová.
Ano, haló?
-Nemocnice Mercy. Jak vám můžu pomoci? -Theresa Youngová.
-Je jí devatenáct. -Takového pacienta tady nevidím. -Je tam.
Jste pátá nemocnice, kam volám. Ne, kurva, neza...! Kurva!
Jak jsi to mohl Tesse udělat?
-Kde je? -Neřeknu ti to. -Landone, kde je? -Neřeknu ti to!
-Řekni mi, kde je! -Je tvoje vina, že nabourala!
Včera večer jsi nepřišel domů! Pusť mě!
Hledala tě.
Nevěřím ti.
-Tesso? -Co chceš, Hardine?
Trevore?
-Jak to, že máš Tessin telefon? -Jsem zrovna s ní.
-Dej mi ji. -Na to zapomeň.
-Myslím to vážně, Trevore! -Drž hubu a poslouchej mě.
Jsi toxický a odporný.
Jestli Tessu miluješ, a já myslím, že ano, nech ji jít.
Trevore, chci s ní jen mluvit. Prosím. Prosím.
Trevore, prosím, dej mi ji.
Dej jí šanci, aby byla v životě šťastná, protože to s tebou nikdy nebude.
A je to, zlato.
Mám dobré zprávy.
Poplatky za nemocnici i za auto jsou na Vance.
Tady máš telefon.
Hardine.
„Moje milovaná Tesso,
jako v našich oblíbených příbězích existují šťastné a nešťastné konce.
Myslel jsem, že máme šanci na ten šťastný,
ale bohužel to tak nemělo být.
Z celého srdce tě miluju,
a právě proto musím odjet co nejdál od tebe.
Jsme jeden pro druhého jako závislost, která přináší rozkoš i bolest.“
„A pokud jde o ten večer, ta holka byla můj někdejší úlovek.
Musel jsem se omluvit za to, co jsem udělal v minulosti,
abych mohl mít budoucnost s tebou, ale osud to tak nechtěl.
Takže toho nechme.
Jsi pro mě moc dobrá a já to vím.
V hloubi duše jsem vždycky věděl, že nám to nevydrží,
a myslím, že ty taky.
Vím, že nejdřív to bude bolet, a může to trvat dny, možná víc.
Ale jeden z těch dnů se vzbudíš a ten smutek se začne vykrádat,
až z nás zbyde jen vzdálená vzpomínka.
Sbohem, Tesso.“
Musíš mi zavolat.
Musíme si o tom promluvit.
Nemůžeš na devět dní zmizet.
Zavolej mi.
-Tesso? -Hardine, pomoz mi!
Nic to není.
„Těším se, že tě v neděli uvidím na firemním večírku.“
Děkuju.
Co přihlášky?
Dobrý.
Táta říkal, že zavolal pár lidem.
Mluvili jste spolu?
Jak to šlo?
Dobře, v rámci možností.
Hardine, to, co se tehdy v noci stalo, nebyla jeho vina.
A co všechny ty ostatní noci?
Ty taky ne?
Jo, stálo to za hovno. Stálo to za hovno a oba jsme si zasloužili něco lepšího.
Ale tím, že mu neodpustíš, trestáš jenom sám sebe.
A já chci, aby ses přestal trestat.
Podle tebe je fér, že si žije ve velkým nóbl baráku a ty jsi tu úplně sama?
-Kdo říká, že jsem sama? -Cože? Máš někoho?
-Nebuď tak překvapenej. -Koho?
-Mikea. -Mikea? Toho kokota od vedle?
-Není to kokot! -Trochu jo.
Je to moc milej chlap a je na mě hodnej.
To doufám.
-Slyšels, že Vance se stěhuje do Seattlu? -Tessa taky.
-Jak to víš? -Občas spolu mluvíme.
V neděli má rozlučkový večírek a ty bys měl zvednout zadek z gauče a jet za ní.
Nemůžu.
Nemůžeš? Nebo nechceš čelit tomu, cos tam nechal?
-Musel bych hned teď vyrazit. -Tak na co čekáš?
-Mami, já ne... -Hardine,
miluju tě, ale musíš začít bojovat za to, co za to opravdu stojí.
Děkuju vám, že jste přišli.
Nesmírně si vážím toho, že jsou tu všichni, které mám rád.
Jsem pyšný na práci, kterou jste vy, co jste tu, odvedli,
ale bez jedné osoby bych tohle všechno nezvládl.
A to je Kimberly.
Smith mi tuhle říkal: „Rozlučkové večírky jsou smutné,“ a měl pravdu.
Tak jsme přemýšleli, jak z toho udělat oslavu. A pak jsme dostali nápad.
Kimberly,
vezmeš si mého tátu a budeš moje nevlastní máma?
Ano! Ano!
A co já?
-A pak že šťastné konce neexistují. -Mně to neříkej. Cynik jsi tady ty.
Snažím se být lepší člověk.
Mimochodem, moc ti to sluší.
Už ses rozhodla, jestli vezmeš to místo v Seattlu?
Nevidím důvod, proč si nechat takovou příležitost ujít.
To moc rád slyším.
Tesso, jedna věc mi leží na srdci.
Dobře...
Tehdy v nemocnici jsem vzal tvůj telefon.
Byl to Hardin a já mu řekl, aby se od tebe držel dál.
Cože?
Když se na to dívám zpětně, uvědomuju si, že jsem to přepískl
a že jsem se nechal ovládnout emocemi, a omlouvám se za to,
ale z nějakého důvodu ve mně tohle probouzíš.
Dobře.
Jsi v pohodě?
Chtěl bych toho říct mnohem víc, ale omluvíš mě na okamžik?
-Jo. -Díky.
Omlouvám se.
Kurva.
-Odešla hlavním vchodem. -Díky.
Tesso!
Nikdy mi nedáš pokoj, že ne?
Snažil jsem se.
Užili jste si Vánoce? Dobře, moc toho nenamluvíte.
Já snila o bílejch Vánocích. Ale dočkala jsem se akorát vedra.
Nesnáším vedro.
Lidi dělaj z vedra šílený věci.
Jak jsem říkal,
je to důvěrně známý příběh.
Až na to, že tohle je náš příběh.
Můj a Tessin.
„Od tohoto dne bez Vás nechci žít.“
Ale kdo ví?
Možná nás nakonec čeká šťastný konec.
Tess.
-Hej! -Hardine!
Tati?
„Tati“?
Myslím, že to budeme muset zjistit.
Tesso. Tesso.
Tesso.
Chodíš ráda na rande? Protože já ne.
Ale s tebou bych šel,
kdybys chtěla...
Tesso. To je příšerný.
Dávno ti chci něco říct,
a důvod, proč jsem ti to neřekl, jsou HR na pracovišti.
Nemluv o HR. To není... sexy.
Tesso!
Neukazuj prstem. Dej ho dolů.
Modrozelený oblek si beru, když mám na srdci něco důležitého.
Obsazeno!
Jestli to nemůžete vydržet, jsou tu další záchody.
Tak běž.
Jo. Je to vaše.