Din episoadele anterioare...
Într-o zi, ai apărut nu se știe de unde,
stând pe umărul lui și șoptindu-i la ureche.
Asta înseamnă că ai un secret.
Și, în politică, secretele sunt o monedă forte.
Micuța favoare pe care ți-am făcut-o azi-noapte la secție
n-a fost fiindcă sunt bun la inimă.
Îți cer să te revanșezi chiar acum.
- Ți-e dor de mama ta ? - Da.
Avem primăria și cel mai mare post de radio religios din L.A.,
politicianul vehement și undele radio publice,
la masă cu Al Treilea Reich.
- E în ceruri, iubirea mea. - De ce pleacă ființele ?
Tatăl nostru Dumnezeu hotărăște care ființă rămâne și care pleacă.
Dacă le-a sosit clipa, trimite un înger foarte special care să le aducă la El.
Frank l-a ucis pe părintele Tuck. Jur. Doar s-a uitat la el.
Te cred ! Dar să nu mai spui asta nimănui.
Nu lui Trevor. Și nici tatălui tău.
- Nu încă. Înțelegi, iubire ? - Da.
Vreau să porți ăsta.
Să nu-l scoți.
- E un câine ? - E un coiot.
Mi-a dat multă putere timp de mulți ani.
Acum te veghează pe tine.
POVEȘTI DE GROAZÃ: ORAȘUL ÎNGERILOR
Mersi, Sammy.
- Sănătate ! - Noroc !
Deci... avem un plan ?
Descoperim în ce mod au consilierul Townsend și domnișoara Adelaide
legături cu Herr Hitler.
Eu o cercetez pe Lady Macbeth și tu te duci la primărie.
Mă gândeam să mă duc eu la Templu.
Dacă vine "fasolarul", dra Adelaide va avea garda jos.
Îmi pare rău să-ți dau vestea asta, dar ne urăște pe amândoi la fel.
Mexicanii n-ajung prea departe la primărie.
Nici evreii n-au o soartă mai bună.
Încă două săptămâni, și naziștii vor mărșălui pe Spring Street,
adunându-ne cu arcanul.
Afurisitul ăsta de guvern... E ca ruleta rusească.
Nu știi cine e următorul care o pățește.
Să ne asigurăm că nu suntem noi ăia.
Cu orice preț, da ?
Al naibii Los Angeles... Nu știu dacă-l putem salva.
Să-l salvăm ? Amice, încercăm să-i supraviețuim.
Trebuie să vorbesc cu ea.
Îmi pare rău, dle Townsend, nu e...
Cine e ?
Ticălosul cu care ai de gând să mă înlocuiești după revocare ?
Cine e el ?
E o ea. Și te va învinge ușor, fiindcă e mai tânără, arată mai bine
și, apropo, chiar vrea să-i servească pe locuitorii Los Angelesului.
- Orice ai avea împotriva mea... - Nu împotriva ta.
Ci împotriva sistemului care le permite celor ca tine să se ridice.
Nu ai talent, nu ai respect pentru guvernare
și nu-ți pasă de nimeni în afară de tine.
Tot ce ai e un nume de familie
cu care te împăunezi ca o fetiță de patru ani
care a luat un boa de pene din garderoba mamei.
- Iisuse Hristoase... - Dacă tatăl tău crede...
Nu-l băga pe tata în asta !
Acest oraș merită pe cineva mai bun decât tine.
Și de-asta o să te revoc din funcție, domnule consilier.
Poate că nu suntem de acord asupra traseului afurisitei de autostrăzi,
dar asta nu înseamnă...
Spune-i pe nume. Nu e o autostradă ! E "inginerie socială" !
Mai întâi, mexicanii, apoi, cine ? Nu construiești drumuri,
construiești închisori pentru toți cei care nu-ți plac,
până n-o să mai rămână decât bărbații albi și bogați
care arată și gândesc exact ca tine. În niciun caz !
Poți să-mi servești texte New Deal până nu mai poți.
Dar ar fi bine să știi că am prieteni foarte periculoși.
Nu-i bine să-i calci pe bătături, pentru că ei...
Au afaceri "dosnice" ?
Ți-e cunoscut termenul, Charlton ?
Mă gândeam eu că da.
Ai mare grijă, domnule consilier.
Noi, vechii liberali, avem încă resurse cu care să luptăm !
Domnule consilier Townsend !
- Cine naiba ești ? - Detectiv Lewis Michener.
Nu pot vorbi cu tine acum.
De ce ? E Germania la telefon ?
Se pare că mai nou îți petreci timpul
cu niște persoane dubioase de sorginte teutonă.
- Ce vrei să spui ? - Richard Goss.
Nu-mi amintesc numele.
Ai luat cina cu el aseară.
E un donator.
E un nazist.
- Știi mai multe despre el decât mine. - Cât îți dă ?
Și ce-i oferi în schimb ?
E un domn înstărit și interesat de viitorul orașului nostru.
- De ce ? - Fiindcă acum locuiește aici.
- De ce ? - Întreabă-l pe el.
Orice joc ai crede că joci cu Goss... situația te depășește.
- Mă acuzi de ceva ? - Încă nu.
Data viitoare când mai vii în biroul meu, luându-mi din timp,
aș dori să văd un document legal care justifică această acțiune.
Poți spune ceva mai inteligent.
Poate, dar în prezența avocatului meu.
Poți să pleci, domnule polițist.
Ne vom revedea foarte curând.
Sun-o pe dra Adelaide. Spune-i că ne-au luat în vizor.
Da, domnule.
Dl Townsend știe exact cine e Goss.
Dar n-o să-l dea în gât.
El te-a pus să-mi zici asta ?
Dacă află, s-a zis cu mine. Goss e din Köln.
E arhitect. E aici de vreun an.
Asta e informație publică. Spune-mi ceva mai folositor.
Atunci, iartă-mă că te-am oprit.
Stai !
- Tu cu ce te alegi din asta ? - Cu nimic. Am pierdut deja tot.
Părinții mei erau în Viena când a invadat Hitler.
N-am mai putut să vorbesc cu ei... dacă mai sunt în viață.
Evrei.
Care e numele tău adevărat ?
Mahler. Alexandra Mahler.
El mă știe doar drept Malone. Mi-am zis că sună irlandez.
Cum pot să te ajut ?
Ar trebui... Fiindcă pare un mare prostănac.
- Dar Goss e periculos. - Știu. Ținem legătura.
Lucrez la secția din Hollenbeck. Du-te înapoi la el.
Îți mulțumesc. Pentru că mă lași să ajut.
Josefina ? E totul în ordine ?
Sunt bine, mami. Nu voiam să vin aici, dar trebuia să-ți vorbesc.
Îmi pare rău pentru ce am spus seara trecută.
Așa se înfurie mexicanii. Nu înseamnă nimic.
Noi două putem țipa oricât. Dar e în ordine.
N-am venit să-mi cer scuze.
Ci ca să-ți spun că mă mut.
O să locuiesc la Templu. Au un dormitor frumos
și un program pentru tineri, în care învățăm...
- Nu ! - Ascultă-mă. Te rog.
Când mă aflu acolo, simt ceva deosebit.
Și mă simt altfel. Vreau ceva mai mult de la viață.
- Mai mult decât să fii o menajeră ? - Nu asta am vrut să spun.
Ba da. Noi suntem familia ta, Josefina.
Te rog, inima mea. Putem sta de vorbă ?
Vorbim diseară. Îți fac plăcinta cu mere care-ți place și...
N-am să fiu acolo.
Cum spui "lămâie" în spaniolă ?
E ușor. Dr. Craft și eu o să ieșim diseară,
așa că va trebui să stai cu băieții, da ?
Da, doamnă.
L-ai auzit pe coiotul ăla lătrând ieri ?
- Urâte stârpituri... - Nu, doamnă. Nu l-am auzit.
Niște câini mici și urâți. În Germania, i-am împușca.
Și, te rog, să nu te mai văd vreodată vorbind cu mexicani la poarta noastră.
Nu vrem să înceapă vecinii să comenteze, nu ?
Nu, doamnă.
- Bună, Linda ! Arăți bine, draga mea. - Sunt de la magazinul cu cadouri ?
Da. I-am luat pentru tine.
Trandafiri galbeni. Ți-ai amintit. Ce dulce...
Te simți mai bine aici, nu ?
- Mă bucur că arăți atât de... - Ce fac copiii mei ?
Bine. Sunt bine.
Echipa de dezbateri a lui Trevor a...
Părul nu mi-a mai fost spălat de două săptămâni.
Și mi-au tăiat unghiile, ca să nu-mi scot ochii cu ele.
Colega mea de cameră e din Bakersfield.
Are o fermă de lactate cu soțul ei. Îi e dor de vacile ei.
Am nevoie...
Am adus niște acte...
Să ți le arăt.
Sunt formele pentru tutela băieților.
Legea statului California cere să le semnezi...
O să se uite pe ele avocatul familiei mele.
Nu știu dacă e nevoie. Este...
Iubitule... n-o să stau aici o veșnicie, știi ?
Și tata are niște idei despre cum să ne soluționăm cel mai bine
disputele casnice.
Așa că poți să-ți regulezi cât vrei târfulița aia nemțoaică.
Asta e problema ei acum.
- Nu e nevoie de asta. - Nu ?
Poți să-i păstrezi pe afurisiții de copii.
Poți să păstrezi casa. Eu o să mă duc la Reno și o să aștept divorțul.
Nici n-am s-o numesc complice la adulter în dosarul de divorț.
Dar să știi un lucru: de îndată ce totul se termină oficial
și eu mi-o trag cu tânărul instructor de tenis de la club,
singura mea menire va fi să-ți distrug viața.
Și e un castel de cărți de joc, dragul meu.
Am să le trag una câte una.
Ești un impostor, Peter !
Ce-ai să faci când vor afla toți cine ești cu adevărat ?
Data viitoare să vii cu un avocat.
Și cu o vacă, pentru colega mea de cameră.
Mă duc acasă ! Trebuie să vorbesc cu fratele meu, polițistul.
Trebuie să-i spun despre Diego. Nu mai pot trăi cu asta pe suflet.
- Încearcă. - Eu trebuia să fiu în locul lui !
A trebuit să fie Diego ! De-asta l-am dat lor !
M-am asigurat că ei pun mâna pe el. Pentru tine.
Ești o târfă mincinoasă !
Încetează ! Vrei să știi de ce l-am dat pe el ?
Fiindcă n-am putut ucide speranța.
Tu ai ceva ce majoritatea celorlalți "pachuco" nu au.
Inima, credința, lava incandescentă care poate străpunge ura.
Așa că prefă-ți frica în curaj !
Fă ca sacrificiul lui Diego să conteze !
Nu !
- Tu ești făcut să ne conduci. - Ãla e Rico.
Tu ești. Tu ești, regele meu.
Regele meu... Tu ai fost dintotdeauna.
Nu vezi, Mateo ? Inima ta pură ne poate salva.
Ne poate scoate din sărăcie. Ne poate da o voce.
Ai fost născut pentru asta și numai pentru asta !
Nu știu ce fac.
Le dai vorbele de care au nevoie, ca să știe ce să creadă.
Le dai să guste puterea, ca să știe ce vor.
Le dai speranță, astfel încât să moară pentru tine.
Și, când își pierd voința de a lupta,
îi faci să găsească putere în sinea lor,
astfel încât pumnii lor să prindă viață, ca niște inimi pulsânde.
Și pe urmă ?
Mergem prin sânge spre tronul tău.
Eu am vrut mătase.
Oamenii nici nu-și vor da seama de diferență.
Dar eu îmi voi da seama. Și ea, la el. Mătasea o face să se simtă sfântă.
O să vorbesc cu ea mai târziu. Bună ziua !
Pot să vă răpesc zece minute ?
Familia Hazlett merita să i se facă dreptate.
Orașul nostru e mai sigur datorită muncii tale virtuoase.
- Mulțumesc, detectiv Vega. - Am făcut tot ce am putut.
Ce părere ai despre noua robă ?
E la fel, nu ?
Normal că un bărbat va spune asta. Tivul e cu 7,5 cm mai sus.
Fiica mea insistă să devenim mai "moderne".
- Crezi că e prea îndrăzneț ? - Nu.
Atunci, se pare că am dat greș. Ia loc. Cu ce-ți pot fi de folos ?
- Richard Goss. - Da...
Deci îl cunoașteți.
Da. E un gentleman străin, foarte elegant. De ce întrebi ?
Cum v-ați cunoscut ?
A vrut să-și deschidă minunata inimă în fața Domnului.
E nazist.
Doamne ! Iisus știe pe cine să aducă în calea noastră, lăudat fie El.
- N-am știut. - De ce ați luat cina cu el aseară ?
Ești foarte bine informat. Sper că pot conta pe discreția ta,
dar urmează să deschidem un Templu în Pasadena.
Și domnul Goss ne va ajuta cu fondurile pentru noua construcție.
Una dintre predicile lui Molly l-a inspirat
să transmită Cuvântul Domnului cât mai departe.
Pasadena ?
Pentru început. Și sperăm că tot mai multe, pe viitor.
Long Beach. Ventura.
Oriunde ne vor duce căile binecuvântate ale Domnului.
Nu stai jos ?
- De cât timp îl cunoașteți ? - De o lună, poate, mai puțin.
Sincer, nu știu ce politică face.
Sunt doar recunoscătoare că dl Goss ne poate ajuta în munca noastră sfântă.
Și ce primește dl Goss în schimb ?
Ce-și dorește toată lumea: mântuire.
Chiar nu ai idee ce facem aici, nu ? Să-ți arăt ?
Hrănim mai mult de 400 de oameni pe lună, și asta doar aici.
Avem cantine ale săracilor și la periferie.
Aici e o cameră plină de paturi pentru migranți și nevoiași.
Avem un pavilion de spital cu un medic, angajat al nostru,
iar toate aceste servicii sunt gratuite, desigur.
Viziunea mea, cu ajutorul dlui Goss și al altora ca el,
este să avem un Templu în fiecare cartier din Los Angeles.
E un frumos plan de afaceri.
- Judeci pripit. - Și dv., nu ?
Dacă ar fi așa, nu aș vorbi cu tine.
Eu sunt o operă în desfășurare. Exact ca fiica mea.
N-am venit ca să vorbesc despre Molly.
Și totuși, e în toate cuvintele tale.
Ai văzut vreodată un botez ? E o adevărată experiență pentru suflet.
Nu am chef. Ce mai știți despre domnul...
Vino. Să-ți arăt.
Botezul e o comuniune cu Domnul.
La fel ca ceea ce trăiesc oamenii când vin s-o vadă pe Molly a mea.
Se trezește ceva adânc în sufletul lor. Dar tu știi cum e.
V-am spus că n-am venit ca să vorbesc despre Molly.
Crezi că ești îndrăgostit de ea.
Dar te-ai îndrăgostit de șoapta Domnului.
Și, după cum ți-am spus, ea nu e perfectă.
Molly adoră fiorul unei experiențe noi, iar tu asta ești.
Au fost atât de mulți înaintea ta... și vor fi atât de mulți după.
Doar nu te crezi deosebit, nu ?
N-o să știți niciodată ce e între noi.
Și tu n-o vei ști niciodată pe Molly.
Fiicei mele îi place să-și păstreze secretele. Și are atât de multe...
Nu-i așa, Tiago ?
Atâtea secrete...
- Ce e aici ? - Un club privat.
Dansezi cu mine, Kurt ?
- Suntem în siguranță ? - Niciodată.
E ca la Berlin ?
Nu.
La Berlin, un loc ca ăsta n-ar exista. Nu în ziua de azi.
Ai avut mulți iubiți ?
Niciunul ca tine.
- Vreau să te întreb ceva. - Nu. Nu mă mut la tine.
Ai vrea tu. E vorba despre Beverly Beck. Scorpia aia de consilieră.
Am nevoie s-o omori.
Alarmă falsă, păpușelelor !
Ce-a fost asta ?
Așa suntem anunțați că descinde poliția de Moravuri.
- Ascultă... Chestia asta cu Beck... - Nu.
M-a amenințat că le va spune celorlalți despre mine
și încearcă să-mi distrugă întreaga afurisită de carieră !
- Nu putem s-o lăsăm să... - Nu lucrez pentru tine.
Charlton... nu știi ce spui.
Tu nu ești un ucigaș.
Dacă faci asta... pierzi ceva ce nu vei mai recăpăta niciodată.
Ãsta nu e bărbatul pe care îl iubesc.
Sigur că poți locui la Templu cât vrei.
- Ești sigură că vrei să faci asta ? - Da.
Nu e nevoie să-ți părăsești familia.
Credința nu cere asta. Rămâi acasă.
- Mamei tale îi va fi dor de tine. - Am nevoie de asta, Soră.
M-am săturat să mă furișez, să mă ascund, să mă cert pentru asta.
Dacă nu plec acum de acasă, o să mă mărit cu un mexican, o să fac copii,
o să spăl și o să curăț după toți tot restul vieții.
Să mă ierte Dumnezeu, dar știu că Îi pot fi de folos în alte moduri.
Sper că mama ta înțelege. Și frații tăi.
Am un frate care ar putea înțelege.
El e deosebit.
Cred că Tiago al nostru va schimba lumea într-o bună zi.
Acum așteptăm 30 de minute.
De ce roșu ?
Fratele meu Raul are o ilustrație pe perete.
O fată Gibson, dintr-o revistă veche.
Părul ei era ca răsăritul.
Mi s-a părut mereu că e cel mai frumos,
cel mai prețios lucru pe care l-am văzut vreodată.
Așteaptă să se usuce.
Ai să fii răsăritul.
Bună !
Aici erai !
M-am temut o clipă că ai uitat de întâlnirea noastră.
Mi-a sărit sufletul de spaimă.
Și asta nu se face, după cât m-am străduit să te sperii eu pe tine.
Îți amintești de mine, nu-i așa ?
Sunt gazda ta, în numele fabricanților pastilelor Carter.
Asta ți-ai dorit ?
Când erai o copilă, în Mexic,
ai visat să cureți toalete tot restul vieții ?
- Du-te și stai cu băieții. - Ei sunt copii.
Fă cum îți spun, Frank.
Ți-ai dorit să fii călugăriță, nu-i așa ?
Apoi l-ai cunoscut pe bărbatul cu care te-ai măritat,
și el a băgat-o în tine, și ai început să faci copilași.
S-a zis cu călugăria. Au rămas doar toaletele de curățat.
Nu-ți vine să... țipi ?
Ai grijă la uleiul ăla. Să nu te arzi.
Astea sunt idei răsuflate, Herman.
Nedemne de tine sau de oricare alt german.
Cum de îi poți apăra ?
Au fost 100 000 de evrei în armata germană !
Ce sugerezi, Peter ? Tu ești conducătorul nostru.
Spune-ne ! Ce ar trebui să facă Liga ?
Führerul e hotărât să purifice Germania,
iar tu pari hotărât să...
Să ne ținem deoparte.
Lăsând lumea să fie cotropită de rasele corcite.
Ce le lăsăm copiilor noștri ?
O moștenire de pace, armonie și frumusețe. De la Schiller și Goethe.
Nu le lăsăm copiilor noștri o dâră de sânge !
De ce te temi ? Trebuie să fim prezenți la radio, pe străzi, în magazine !
Oriunde ne ducem,
avem ocazia să-i avertizăm pe oameni ce sunt evreii.
Trebuie să-i arătăm Americii cine e dușmanul ei ! Inamicul nostru comun !
E un act de patriotism ! America ne va mulțumi !
Așa este !
Să vă întreb un lucru.
Ce este un german ? Ce face un german ?
- Suntem inventivi. - Da !
- Hotărâți ! - Excesiv de bine pregătiți.
Suntem puri, inteligenți și muncitori.
Credem în familie.
Este datoria noastră să ne apărăm poporul. Noi știm cine e dușmanul.
Trebuie să luptăm împotriva lui cu toate armele pe care le avem.
Folosim ideile și cuvintele Führerului, și America ni se va alătura !
Heil Hitler !
Ai dreptate, Herman. Suntem un popor deosebit.
Dar uiți o calitate care ne separă de restul.
Avem autocontrol. Faptele și logica sunt mai presus de emoții.
Ãsta e sufletul nostru german.
Argumentele tale despre război și evrei sunt pline de mânie.
Nu e o emoție demnă de un bărbat, cu atât mai puțin, de un german.
Noi nu asta suntem.
După cum vorbești... parcă nici n-ai fi german.
Nici Führerul nu este. E austriac.
Când fiul meu mă întreabă de soarta noastră grea, de locul nostru în lume,
îi spun că germanii cred în demnitate pentru toată lumea. Nu suntem animale.
- Pentru patria-mamă ! Noroc ! - Noroc !
Noroc !
Ar fi trebuit să-mi spui. E sora mea mai mică !
O să am grijă de ea.
Cu cântecele tale la radio și cu predicile taie aiuristice ?
Cine naiba te crezi ?
- Josefina mi s-a confesat. - E doar un copil !
A vrut să se alăture Templului, și eu n-am dreptul să-i refuz asta.
De ce nu mi-ai spus ? Ești atât de plină de afurisite de secrete !
Nu-i puteam trăda încrederea.
Familia mea n-are nevoie de tine. O să am eu grijă de sora mea !
Pleacă !
- Știi că e ceva imposibil. - Știu.
Dar nu mă pot opri.
Ar trebui să pleci.
Am nevoie să fie ceva real, Tiago.
Așa că aleg să cred că e real.
- Herman are dreptate. - Poftim ?
În toate privințele. Dar nu-l puteam lăsa să-ți vorbească așa.
- Pot vorbi singur în numele meu. - M-am simțit stânjenită pentru tine.
Ești conducătorul Ligii. Trebuie să conduci.
Am nevoie de o viață nouă, Peter.
În care să nu mă simt slabă sau înfricoșată...
- Sigur că... - Lasă-mă să termin !
M-ai ajutat cu soțul meu și-ți sunt foarte recunoscătoare pentru asta.
Dar nu mai accept să fiu tratată așa de un german sau de un evreu.
M-am săturat să trăiesc cu rușinea aia ! S-a terminat !
O să lupt pentru libertatea și pentru țara mea și trebuie să știu
că ești destul de puternic ca să ai grijă de Frank și de mine.
Te îndoiești de asta ? După ce am făcut pentru tine ?
- Atunci, nu te teme să fii german ! - Nu mă tem !
Dar poate că vedem acest lucru în mod diferit.
Ce vrei să spui ?
Să fii german nu înseamnă să mărșăluiești alături de Hitler !
Eu vreau pace pentru Germania și pentru America.
De-asta îmi exprim convingerile ! Ãsta e scopul Ligii !
Deci asta e puterea ta ? Să-i împaci pe evrei, pe bolșevici
și pe toți cei care ne-au înfometat și ne-au sfâșiat țara
și încă ne țin sub călcâi ?
Unde ți-e mândria ?
Mândria mea rezidă în ce fac pentru familia mea.
Și pentru tine, și pentru copiii pe care-i ajut ca medic.
Nu în patria-mamă.
Și nu rezidă în numele meu !
Numele tău ?
Știi că am fost crescut în Essen, în bazinul Ruhr.
Tot acolo se află și fabricile Krupp.
Fabricanții de arme ai Germaniei, de 400 de ani încoace.
E o dinastie.
De câteva secole, fabricile Krupp fac lamele, gloanțele
și tunurile pentru toate războaiele.
Acum fac tancuri Panzer
și proiectile pentru bombardierele Stuka, pentru Hitler.
Vând moarte lumii și au vândut întotdeauna moarte.
Numele meu nu este Peter Craft.
Sunt Peter Krupp.
În război, am văzut ce pot face mașinăriile alea.
Eram medic.
Și am văzut sângele și rănile.
Iar asta e moștenirea familiei mele.
N-am să pot niciodată scăpa de ea, dar nici n-am s-o accept.
Maria !
- Băieți ? - Ce este aia ?
Maria ?
Ce-i aia ?!
- Maria ! - Nu vă mișcați !
Trevor !
Băieți !
Maria !
Tommy !
Soția mea... Iubirea mea... Ce dor mi-a fost de tine !
Jose !
Ai grijă de copiii noștri. Ne aperi casa.
- Sunt atât de mândru de tine ! - De ce ești aici ?
Am venit să te ajut.
Binecuvântata Santa Muerte m-a adus înapoi la tine.
E ceva foarte malefic în casa asta.
Spune-mi cum îi pot ajuta.
Nu poți, iubirea mea. Puterea fiarei e prea mare.
Părăsește locul ăsta și nu te mai întoarce, sau ai să mori.
Să-ți spun ce știu eu. Nu multe.
O femeie bătrână ar trebui să știe mai multe,
dar eu știu două lucruri:
soțul meu nu mi-ar spune niciodată să fug
și fiara poate lua multe forme.
Coiot bătrân... Știi cum țipa soțul tău când l-am omorât ?
Bună, Tom !
Ce s-a întâmplat ?
Puiul meu ! Ce ai făcut ?
Răspunde naibii la telefon ! Te sun...
Bună seara, dle detectiv !
Am nevoie de tine. E important. Te aștept jos.
- Vorbești serios ? - Gura și la treabă !
Bună seara, domniță !
- O să spună cuiva ? - Cui îi pasă ?
Nu-mi pot permite s-o pierd !
- Dar nici să pierdem un copil ! - A fost un accident.
Frank aproape că și-a pierdut mâna.
Prostii ! E doar o arsură. N-a fost vina ei.
Trebuia să aibă grijă de ei !
- Dacă nu putem avea încredere în ea... - Lasă-mă să mă gândesc !
N-ai la ce să te gândești. Concediaz-o !
- Elsa ! Încetează ! - Despre asta am vorbit.
Ai să fii bărbatul puternic de care am nevoie
sau ai să lași o mexicancă bătrână să fie stăpână în casa asta ?
Nu am nevoie de Peter Craft. Am nevoie de Peter Krupp !
- Scuzați-mă. Mă duc acasă. - Da.
- Îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat. - Nu. O să-i treacă.
Trebuie să vorbim cu tine.
- În clipa asta ? - Da !
Maria...
Muncești din greu pentru familia asta de foarte multă vreme.
Însă noi am hotărât...
să îți mărim salariul.
Cinci dolari în plus pe săptămână, să zicem ?
Nu e nevoie, dr. Craft.
Te rog... Familia asta nu s-ar descurca fără tine.
Acum du-te acasă să-ți vezi copiii, da ?
Mulțumesc. Noapte bună !
Îl vrei pe Peter Krupp ? Iată-l.
Ce e atât de al naibii de important ?
M-am dus la Townsend. S-a eschivat cât a putut.
E băgat până la gât în chestia asta, orice-ar fi ea.
Însă avea în birou o hartă mare a noii autostrăzi.
De la o companie de construcții numită "Via Hermosa Development",
așa că m-am gândit să...
Stai... Dra Adelaide are și ea una în biroul ei.
Deci colaborează la construirea autostrăzii ?
Ce naiba mai e și asta ?
Dar după ce am văzut harta, m-am dus la arhiva publică,
să văd ce pot afla despre Via Hermosa, declarații financiare, ceva.
Multă hârțogărie de ochii lumii și firme-fantomă,
dar toate duc la un singur om, Richard Goss.
Naziștii, primăria, Templul, autostrada...
Ce iese din amestecul ăsta ?
Viitorul orașului Los Angeles.
Cred că noi doi ar trebui să facem o mică vizită nocturnă
în birourile companiei Via Hermosa.
Dacă putem găsi ceva concret care să lege toate astea...
Adică să intrăm prin efracție ?
Da, rază de soare. Prin efracție. Vino !
Și, Tiago, nu-mi pasă dacă i-o tragi mamei-balaur înseși,
dar e ultima oară când mă mai pui într-o situație din asta de doi bani.
Da, domnule.
Prea multe secrete te bagă la doi metri sub pământ.
- N-o să se mai întâmple, Lewis. - De cât timp durează asta ?
O lună, poate.
Ea știe de mama ei și de naziști ?
- Nu. - Ești sigur ?
Nu.
- Știi că nu e bine să faci asta. - Știu !
Da, știu...
O "partidă" secretă e întotdeauna plăcută, recunosc.
Subtitrare: Retail