Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
HANNAH GOSLARS HISTORIA
I DRAMATISKT SYFTE HAR VISSA DELAR KORTATS ELLER ANPASSATS.
-Ge mig lite champagne, tack. -Självklart.
Anne.
Du, Hanneli, har du tungkysst Alfred än?
Så klart inte.
Jonas Sammer vill tungkyssa mig.
-Anne Frank, du ska väl inte… -Tjugoåtta, tjugosju.
Tänk att du är så anständig, Hannah Elisabeth.
…att vi har varorna på lager men med tanke på den nuvarande situationen…
Tjugosex, tjugofem.
-Kom. -Vart ska du?
Tjugotre.
Kom.
…att det kan förekomma en viss försening av leveransen.
Tjugotvå.
Vänster här. Vänster. Den här dörren.
Den här brukar vara stängd.
-Anne, kom tillbaka. -Nej.
-Jo. -Kom. Är du rädd?
Fyra, tre…
-Kom. -Anne, kom tillbaka. Anne.
Nu kommer jag, även om ni inte är redo!
Låt bli.
Snälla, sluta.
Bort från fönstret.
1945, BERGEN-BELSEN, UTBYTESLÄGER
Nej, Gabi.
-Nej, Gabi, så gör man inte. -Jag är hungrig.
Lämna inte Gabi ensam.
Gå. Nu.
Stanna.
Stanna. Stå still.
Heil Hitler.
-Ett. -Irma Abraham.
-Två. -Gotte Abraham.
-Tre. -Esther Abramovic.
-Fyra. -Anna Bella.
-Fem. -Susan Biedermann.
-Sex. -Elsabeth Chak.
-Sju. -Esther Chak.
-Åtta. -Judith Ellack.
Stå rakt, din smutsiga jude.
Judith Ellack.
-Nio. -Margarita.
-Tio. -Susan Faragon.
Titta inte på mig! Vekling.
-Elva. -Agnes Faragon.
-Tolv. -Emilia…
-Tretton. -Iboya Bártok.
-Fjorton. -Ovda Bártok.
-Femton. -Anna Bella.
-Sexton. -Susan Biedermann.
-Sjutton. -Elsabeth Chak.
-Arton. -Esther Chak.
-Nitton. -Judith Ellack.
-Tjugo. -Margarita Ellack.
-Tjugoett. -Susan Faragon.
-Tjugotvå. -Agnes Faragon.
Gå tillbaka.
-Var har du varit? -Jag var tvungen att skriva det här.
Till vem?
Kom.
-Men jag har ju Gabi nu. -Du kan väl lägga henne?
-Lånade du inte den igår? -Jo, men pappa bad mig lämna tillbaka den.
Varför?
Det sa han inte.
De är kanske förrädare.
Titta, det är Margots allra sista.
-Stulen? -Lånad.
Hon märkte det inte ens. Titta, så här.
Vi låtsas kasta boll. Du står här, jag där.
Anne, din tungkyssare är här.
-Ska jag ropa på Jonas? -Nej.
-Ska du träffa Anne? -Ja.
Kom igen, du kastade den. Det är ditt fel.
Håll för ögonen.
-Och tänk sen: "Vad skulle Anne gjort?" -Men…
Ibland tänker jag: "Vad skulle pappa eller Margot gjort?"
Kom igen, det hjälper.
Vad skulle Anne gjort?
Ja.
-Kan jag få tillbaka min boll? -Jaha, hon talar tyska.
Jag föddes i Frankfurt am Main.
Min far slogs för Tyskland i första världskriget.
Det var mitt fel.
Förlåt, men vi lånade bollen och måste återlämna den.
Namn och papper.
Ni kan hämta den i kväll på Boom Street.
Bom, bom.
Hanneli, lova mig att vi talar aldrig tyska igen.
Förutom att säga Scheißhunde.
Och auf Wiederscheiße, idiot.
Hur många fläckar har den?
Hej.
-Sex. -Du får sex barn.
Jag vill ha tio.
Kära Jonas.
Varför ruttnar du inte i helvetet?
Och hitta nån annan att sticka in din långa tunga i.
Jag hoppas vi aldrig mer ses och att du drunknar i skit.
Din kära Anne Frank.
Lovar du att stanna hos mig för alltid?
-Femtiosju. -Hannah Goslar.
-Femtioåtta. -Etzebeth Groz.
-Femtionio. -Katharien Groz.
Sträck på dig, för tusan.
-Sextio. -Anna Gottman.
Var är slampan?
Var är horan?
Här.
Nå…
Då så.
-Sextiotvå. -Ada Germantin.
-Sextiotre. -Abraham Irma.
-Sextiofyra. -Gotte Abraham.
Gabi.
Vet du, bakom det där stängslet bor Anne.
Vem är Anne?
Kom, vi ska träffa Anne.
Vad gör du? Du utsätter oss för fara. Gå tillbaka.
Stanna. Vad hände här?
Ja, den gillar du, va?
Duktig hund.
En mumsig korv till min lojala schäfer.
Njut av den, min vän.
Duktig hund.
-Jag är också hungrig. -Gabi, håll ut lite till. Imorgon.
Jag är hungrig.
Dumma gäss. Fortsätt gå.
Ska vi åka och handla? Ja?
Ser du mjölkhandlaren där? Han har färsk mjölk och färska ägg.
Och bredvid ligger bageriet.
Nybakat bröd. Känner du lukten?
Eller så åker vi till varuhuset.
De har klubbor lika stora som ditt huvud. I alla möjliga färger.
Jag måste iväg.
Ja, men…
Jag hänger den här, okej? Vi ses ikväll på Lilla björnen.
-Vänta. -Vänta, Anne.
Anne.
Jag har en överraskning åt dig.
-Vad för en överraskning? -Följ med så får du se.
-Anne. -Speciellt för dig, vackra dam.
Kom.
Hannah.
-Skulle inte du stanna hos mig för alltid? -Jo, och du hos mig, väl?
JUDAR EJ TILLÅTNA
Kom, vi går runt.
Minns ni när mat kastades bort i Nederländerna?
Minns ni när vårt utsökta smör
exporterades till England med statligt stöd
så att engelsmännen kunde bre billigt smör på sitt bröd
medan den holländska arbetaren fick ha dyrt margarin på sitt bröd?
MED TYSKLAND FÖR ETT FRITT NEDERLÄNDERNA
Kom och sätt dig här.
Enligt pappa får judiska flickor titta på baksidan av filmduken.
Van Eck, nationella flickgruppens ledare, presenterade gruppledaren
och de andra flickorna för Mussert.
-Jag drömde om dig, visste du det? -Jaså?
-Vad handlade drömmen om? -Hur ska jag förklara?
Vid tedags visade ledaren sitt intresse genom att prata med flickorna.
Han la särskild vikt vid att det var alla unga kvinnors uppgift att bidra
till bildandet av en enad holländsk nation.
Vi var på bio.
Vi två.
Och det var en väldigt romantisk film.
Viska nåt i mitt öra. Strunt samma vad, bara fortsätt prata.
-Hjälp mig om han går för långt, okej? -Vad?
Jaha.
Jag vill också se hela världen.
Som skådespelerska eller författare. Men jag vill bli väldigt berömd.
Varför? Se, de här kvinnorna vill hjälpa folk.
-Det vill jag med, nån dag. -Prata med min syster, då.
Hon vill vara Florence Nightingale i Palestina.
Verkligen?
Pappa vill också åka dit. Om han lyckas skaffa fram passen, förstås.
Du, är nåt på tok?
Jag vill åka hem.
Du.
Har du berättat om din gulsot än?
Är inte det väldigt smittsamt?
Nu går vi.
Gulsot, verkligen? Lysande.
Ja. Ha en skön runk.
JUDISKA STADSDELEN
JUDE
Det stinker här.
Kom.
Hannah. Vad tog det åt dig? Gabi föll ur sängen.
Vems fel är det?
-Förlåt, jag skulle lämna tillbaka boken. -Låt mig gissa. Med Anne.
Varför tror du det?
Pappa. Är nåt på tok?
Pappa, vad är det?
Hur är det möjligt?
Vi vill lämna ett land som inte vill ha oss
och de låter oss inte åka. Jag förstår inte. Faktiskt inte.
Ha förtröstan, kära du.
Förtröstan.
Även detta har en mening.
Pappa, jag kan fråga Annes pappa om han kan ordna med pass.
-Jag ska till Lilla björnen ändå. -Nej. Kommer inte på fråga.
Du ska sitta i ditt rum och tänka på att aldrig lämna Gabi ensam igen.
Anne ska ju dit.
Nej, ingen bordtennis ikväll. Gå till ditt rum, Hannah.
Det är orättvist.
Om Otto hade kunnat ordna fram pass hade de inte varit kvar här längre.
Säg inget.
-Inte till Anne heller. -Anne?
-Varför skulle jag säga nåt? -Vår hemlighet.
Den är till dig. Varsågod.
Den gör dig lycklig en vacker dag.
Göm den väldigt väl.
Okej?
Pappa?
Jag slarvade bort Margots sista tennisboll.
Får jag söka igenom faster Saras saker för att se om där finns en?
Nej.
Men du sa att faster Sara nog aldrig återvänder.
De som är uppnosiga mot sin far…
Förlåt att jag kommer förbi så sent, men det är väldigt brådskande.
Kom in.
-God kväll, herr Frank. -Anne frågar om du ska till Lilla björnen.
Nej, inte idag, Otto.
Jag såg Florence Nightingale idag på bio.
På bio? Vad?
Gick du på bio?
-Var Anne också med? -Ingen såg oss där.
Vad har jag gjort för att förtjäna detta?
Hannah, vet du hur farligt det är? Och att du utsätter oss andra för fara?
-Ja, det vet jag nu. Och det gör Anne med. -Bra.
Då släpper vi det nu. Eller hur, Hans?
Vi har ett brådskande ärende att diskutera.
Jag ska be Margot att låna dig sin Florence Nightingale-bok.
Inga böcker. Lek Florence Nightingale här om du är så förtjust i det.
Vi har en bebis, mamma behöver dig. Det finns ingen tid för att dagdrömma.
Titta, Karlavagnen där uppe består av sju stjärnor.
En av dem är jag. Och den största är Anne.
Vår klubb har bara fem medlemmar, därför heter den Lilla björnen minus två.
Läggdags.
Såja, dags att sova.
-Vill du ta med endast Hannah? -Ja.
Tänk om Gabi gråter? Eller er nya bebis?
-Otto… -Hans, tänk på Hannah.
Anne och hon. Då får de åtminstone lite kul.
Det är väldigt vänligt av dig, kära Otto.
Men det blir för komplicerat för oss om vi låter Hannah följa med er.
Förstår du det?
Jag förstår. Men jag skulle verkligen beklaga det om det inte går bra.
Jag tar gärna med henne, men…
Hannah?
Hannah, är det du?
Det är det här jag menar. Precis det. Minsta ljud kan avslöja oss.
-Hej, Hannah. -Hej.
Margot, är Anne…
Babbel, babbel, babbel.
Jag pratar. Var uppmärksam.
Anne.
-Ja? -Titta.
Likadan som Margots.
-Precis som den vi hade. -Hej, Hannah.
-Hej. -Hej.
Leker du fortfarande med bollar, Hannah?
-Hon vet nog inte det där om bebisen. -Säkert?
Kolla här.
Du, Hannah.
Anne har en fråga till dig.
Du måste kunna svaret, annars är du inte med i Lilla björnen längre.
-Men är man inte medlem för alltid? -Självklart. Om du vet svaret.
-Anne och jag grundade klubben. -Det handlar om din mors bebis.
Hur hamnade den i hennes mage?
-Hon vet inte. -Jodå.
Jaså?
-Hur då? -Om du inte vet tänker jag inte berätta.
Ser du, Anne? Hon vet inte.
Coco. Sätt dig.
Vill du läsa i min dagbok?
Nej, vänta.
God morgon. Böckerna på bänkarna.
Varsågod och kom in.
Fru Appel har fortfarande inte kommit.
Vet du om hon kommer?
Vi har plats för alla här.
Sätt er ner allihop.
Hannah, kan du leda sången?
Constance gungar på sin häst
Utan huvud, svans, men bäst
Och hon rider världen runt Visar upp sin bara…
Constance gungar på sin häst
Utan huvud, svans, men bäst
Och hon rider världen runt Visar upp sin bara…
Constance gungar på sin häst
Utan huvud, svans, men bäst
Och hon rider världen runt Visar upp sin bara…
Constance gungar på sin häst
Öppna.
Gabi, kom.
Tyst. Så här.
Kom. Ta på kappan.
-Hannah Goslar. -Vi kanske får komma härifrån.
-Blir vi utbytta? -Nej.
-Kom. -Keniechel.
-Javisst. Varsågod.
Titta.
Ja, hon sover fortfarande.
Vad vill du? Va?
Kom.
-Stanna. -Flickan är sjuk.
Öppna porten.
Nå, vackra dam, är flickan sjuk?
Fick du tillåtelse att titta på mig?
Vackra dam.
Gav jag dig tillstånd?
Vänta här.
Jag vill ha en tugga.
Gabi, det blir ingen tugga.
Fort.
Följ med.
Pappa.
Pappa?
Jag mår bra. Oroa dig inte.
Hur ska jag annars få prata med mina små änglar?
Vi åker i morgon. Äntligen står vi tre högst upp på listan.
Vi tre utbyts mot en tysk krigsfånge.
Men vi får äntligen åka.
I morgon bitti ses vi på stationen.
Keniechel följer också med. Ja, Gabi, Keniechel följer med.
Kom nu.
Du gör mig illa.
Hannah. Kom.
Så bra. Äntligen, pappa. Äntligen.
Kom.
Imorgon. På tåget.
Hej då, pappa. Hej då.
Kråkor.
Kom.
Gabi, imorgon åker vi hem.
Är du också sugen på kakor och tårta?
Vad är tårta?
Eller klubbor?
Fortsätt gå. Sätt fart.
Fortare, smutsskallar.
Keniechel.
Nej, Gabi, kom.
-Fortsätt gå. -Fortsätt gå. Sätt fart.
Keniechel ska ta tåget nu. Kom.
Ni är insekter.
Som borde krossas av fötter.
Upp med dig.
Dumma gäss.
Fortare!
Rör på er!
Stanna!
Upp med händerna. Rör er inte.
Till skyddsrummet.
Fort!
Hannah.
Jag är för sjuk. Jag måste på toa.
Alla måste hjälpa till. Du med.
Vad skulle Anne ha gjort?
Åh, åh, jag är så glad
Anne, jag kommer
Åh, åh, jag har ett fult huvud
-Vi ska till Schweiz. -Vi ska åka skidor i Schweiz.
Och nu, då?
Pappa? Hannah undrade vad "jo de fi de fo" betyder. Visst?
Anne undrade när vi ska leka kurragömma igen.
Tja…
-Nästa gång. -Du upprepar det. Vad innebär det?
-Varför står ni där? -När ska vi till Schweiz?
-Så snart vi kan. -Vad gör du?
-Jag tyckte jag hörde nåt. -Jaså?
-Hörde du nåt? -Vem?
-Du. -Jag?
Nej, Alfred.
Pappa har betett sig så annorlunda på senare tid. Så mysko.
Anne?
-Ja? -Jag måste hämta nåt hemifrån.
Öppna inte om nån ringer på. Ingen kommer förbi på söndagar.
-Ring inte nån heller. -Ja, pappa.
För att judar få inte använda telefonen, och vi får inte…
Gå inte ut till annexet. Lovar du?
-Vilket annex? -Anne, håll inte på. Jag menar allvar.
Anne, se på mig.
Nej, pappa. Och vi ska inte titta ut genom fönstret heller.
Hanneli, håller du koll på den här lilla flickan?
Kom, vi ringer ett samtal.
-Hej, det här är fru Jansen. -Hej, det här är Anne.
-Får jag prata med Alfred? -Anne.
Hej Alfred, det är Anne. Jag undrar om du vill gå ut med Hannah?
För hon vill gärna tungkyssa dig.
Alfred?
Det finns ingen Alfred här. Vem är det här? Hallå?
Keniechel.
Säg: "Tack, Hannah."
Tack, Hannah.
Det är ingen fara.
Jag ska gå.
Hannah.
Fru Eva vill träffa barnen igen.
Sina barn.
Hon räddade liv. Hemma.
Hon räddade mitt liv. Och andras.
Därför ska du respektera henne. Visa henne mycket respekt.
Du åker i morgon.
Utbytt.
Du har en far.
Du har Gabi.
Det har inte vi.
Det har inte jag.
Visa henne mer respekt.
-Anne. -Har du mat?
Är det nån där?
-Hallå? -Anne. Anne, är det du?
Nej, jag är inte Anne.
Letar du efter Anne?
Ja, Anne Frank.
Anne pratar mycket. Hon är nog den mest pratsamma hos er.
Hon har en syster också, Margot. Med runda glasögon.
-Anne har vackert svart hår. -Hår?
-Har du fortfarande hår? -Ja.
Vi har inget.
Om Anne är där, kan du säga att jag kommer tillbaka ikväll?
För jag åker härifrån i morgon. Okej?
Hallå?
-Ville du inte ha tio barn? -Jag vill bli sjuksköterska.
Men du tål ju inte blod.
Jag vänjer mig. Och alla patienter blöder inte.
Men när du fått ditt första barn får du samma sorts liv som din mamma.
Och vad vill du bli?
Filmstjärna, författare?
Jag vill…
…bege mig ut i världen.
Kan du inte följa med?
Journalister, skriv det här:
Vi ska aldrig bli som de där tråkiga förutsägbara mödrarna.
Får jag lov?
Du får leda, så här.
Och sen viskar du i mitt öra:
"Älskling, jag har en överraskning åt dig."
Och sen faller du på knä och ber mig att gifta mig med dig.
-Var är ringen? -Vilken ring?
Den du satte på i skolan.
-Den är förbehållen min sanna kärlek. -Var inte en sån tråkmåns.
Är jag inte din sanna kärlek?
Sann kärlek varar för evigt.
Och endast om du har upplevt sann kärlek kan du bli lycklig på riktigt.
Hallå?
-Är det nån där? "Ja," säger tjuven, "jag är här".
Du? Var det inte helt tomt här?
Jo.
En symaskin?
Mammas.
Vad gör den här?
Den kanske är sönder eller nåt.
Vår frukostbild.
-Vad är det där? -Till att göra sylt med.
Pappa fick plötsligt en hyresgäst, herr…
…Goldschmidt, eller nåt.
Nu måste jag sova i samma rum som Margot. Jag kvävs.
Du, Margot letade efter den här häromdagen.
Vacker, va?
Ja.
Hokus-pokus…
…och…
…se här!
Margot visade mig.
-Jag skulle vilja känna på riktiga. -Anne, skärp dig.
Skärp dig du, Hanneli. Du ska också få bröst.
Hanneli? Kom hit.
Hanneli?
Titta.
-Lägg bort boken. -Så här ser kvinnor ut inuti.
Titta, Hannah.
Vad är det här, Hannah?
-Anne, sluta. -Vad är det?
Så stort.
-Titta. -Jag gillar inte det här.
-Du ville ju bli sjuksköterska. -Det är annorlunda.
Ska dina patienter ha kläderna på sig?
-Bara titta! -Jag gillar det inte.
Bara titta.
-Titta. -Sluta.
Sluta!
Bara sluta. Jag säger ju sluta. Varför slutar du inte?
Jösses! Jag hatar dig.
Hanneli. Hanneli, vänta. Kom tillbaka.
-Ut med er, kom igen. -Kapporna!
-Låt mig bara… -Hoppa in nu. Kom igen.
-En resväska till. -Fortare.
Jag har fått nog. Hallå!
Min resväska.
-Du med. Hallå. -Nej.
Fortsätt gå.
Jag behöver ju min egen resväska.
-Mina barn. -Hitåt.
Kom igen, hoppa in.
Hallå! Förbannat också.
Det räcker. Smutsiga judar.
Pappa, de från andra sidan gatan…
Ge mig mina resväskor.
-Smutsiga jude. -Pappa.
-Det finns fler resväskor. -De kommer inte att ta oss.
Mamma är gravid. De får inte ta oss.
Oroa dig inte, gullet.
Jag har papper, okej?
Mamma behöver dig.
Mamma, de där…
-Mamma, de från andra sidan gatan… -Ja, älskling.
Vi måste ha förtröstan.
Mamma, får jag fråga dig en sak?
Så klart, älskling.
Hur kom bebisen in i magen?
Vår käre Gud avgör vårt öde, min älskling.
Anne säger att Gud inte är inblandad.
Gud vet allt, men Anne vet allt bättre.
Anne är dum.
Bråkade ni?
Dumma subba.
Hon eller du?
Jag hatar henne.
-Inte egentligen, men… -Jag har aldrig sett er åtskilda.
Alltid tillsammans.
Jag går.
Alla beger sig till skyddsrummet. Förutom vi.
-Har du avtalat tid med Anne? -Det behöver jag inte. Behöver du?
-Är det sant? -Vad då?
-Att du inte vågar tungkyssas. -Jag är bäst på det.
Hej, herr Goldschmidt?
Jag kom för att träffa Anne.
Ta det lugnt, de har åkt.
-Har de blivit hämtade? -De åkte till släkten i Schweiz.
Verkligen?
Jag skulle få följa med.
Glömde de dig också?
Nej, Moortje får bo nån annanstans. Eller hur, Moortje?
Men Anne kan inte leva utan Moor.
Mr Goudsmit, finns det ett brev till mig?
-Nej. -Till mig, då?
Men jag skulle ju få följa med. Åka skidor i riktig snö.
Varför tog hon inte med sin vinterrock?
För att hon inte berättar allt för dig.
Du, Annes dagbok är borta.
Åh, se här.
Lilla sjuksköterskan.
Vad vet du om det?
Det var elakt.
De åkte till Schweiz.
De åkte faktiskt. Utan mig.
Hon lovade.
Åh, älskling. Anne kommer säkert att skriva ett brev när de kommer fram.
Men hon lovade, mamma. Jag borde inte ha gått arg därifrån igår.
Nej, du borde inte ha gått ut alls.
Men hon är min bästa vän.
Älskling, det kommer att ordna sig. Tro på er vänskap.
Är du hennes bästa vän eller inte?
Ha förtröstan på Gud. Bara Han vet vårt öde.
Till din mamma.
Mamma, jag ska skriva till Anne. Vad har hon för adress?
Ni har fem minuter på er att packa era resväskor.
-Öppna. Nu! -Pappa.
Packa din resväska.
Hannah, öppna. Skynda dig, innan de sparkar in dörren.
Hans.
-Packa resväskan. Du får fem minuter. -Hör på…
Hör på…
Nå, en duktig flicka. Eller hur?
Vad heter du?
-Hannah Goslar. -Ett vackert tyskt namn.
Har mamma och pappa gömt nåt här?
Snälla du, jag har ett brev.
Pappa, ska du berätta om din gulsot?
Min fru är höggravid. Vi kan inte resa.
Upp och hoppa.
Kom. Hon är faktiskt höggravid.
Pappa, vad ser du där?
Inget.
-Ska de försöka hämta oss igen? -Nej.
Vi står med på en lista. Så fort vi har pass får vi åka.
Och jag åker till Schweiz.
Nej, vi håller ihop, som en familj. Förstår du?
Hämta läkaren.
Det får vi inte.
Hör på, jag måste stanna hos Gabi och mamma.
-Du får hämta läkaren. -Det får vi inte.
Vi behöver en läkare. Förstår du?
Natten är densamma som dagen. Använd bara ljuset när det behövs. Okej?
Ge hit den.
Ge hit den. Armen.
Okej.
Ge dig av. Fort.
Snälla, fort.
Stick.
Stick, det är en razzia!
Bron. Pappa…
Tyskarna…
Jag skrev två brev idag.
Ett till mamma i himlen, och ett till Anne i Schweiz.
Jag saknar mamma.
Och jag saknar Anne.
Öppna. Alla judar måste ut. Öppna.
Öppna. Öppna nu!
Nu. Kom ut!
Judar, kom ut. Nu.
Hallå?
Anne.
Anne?
Hanneli?
Hanneli, är det du?
Hanneli?
Anne?
Hanneli?
Vad gör du här?
-Var du inte i Schweiz? -Nej.
Jag var i annexet.
Du skulle också varit med, men med Gabi och den nya bebisen var det omöjligt.
Hur mår bebisen? Blev det en lillebror eller en lillasyster?
Hanneli?
Hanneli, är du kvar?
Margot och jag är alldeles själva.
Jag måste gå.
Jag har saknat dig så mycket, Hanneli Goslar.
-Gud kommer att hjälpa oss. -Vänta.
När ska Han göra det? Hör på, Margot och jag är…
…väldigt sjuka och…
…vi har inte fått nåt att äta eller att dricka på flera dagar,
och de säger att vi ska förflyttas, men…
Har du nån mat? Snälla du, kan du ta med mat?
Jag måste gå nu.
Vi är så hungriga och vi får inget, Hannah.
-Nej, men Anne… -I morgon, okej? Imorgon.
Anne.
Imorgon ska vi utbytas.
Hur skulle jag ha gjort?
Dahlia, jag måste gå till min far nu.
Vänta. Du ska utbytas. Du måste packa.
Det här är till dig. Alltihop.
Om du för mig till min pappa. Jag måste träffa honom nu.
-Vänta. -Nej.
Varsågod. Om du för mig till min pappa.
Jag måste träffa min far.
-Du måste packa. -Jag river ut alla sidorna.
Jag måste träffa min far.
Det där är allt jag har.
Jag måste träffa min far.
Vet du vad hon säger? Hon säger att du är galen.
Du måste packa inför utbytet. Följer jag med är jag också galen.
Tror du jag är galen?
-Stanna. -Snälla. Hon är sjuk.
Vackra dam!
I morgon kväll blir det en stor fest!
-Du måste också komma. -Bra.
-Öppna porten. -Ja.
Släpp igenom dem.
Ur vägen. Fort.
Fort, för hit honom.
Vad hände? Ta med honom, fort. Till baksidan. Fort.
Pappa, hör på. Anne är i lägret bredvid oss.
-Ihop med Margot. Jag… -Vad gör du här?
Jag måste ge dem mat ikväll. Kan vi inte stanna?
Nej.
Vi får bara en chans. Vi måste ge oss av idag.
Vi befrias snart.
Vem påstår det?
Anne. Vi befrias snart.
-Ingen vet vad som kommer att hända. -Men Anne och Margot…
Jag åker inte.
Jag går till Anne.
-De som är uppnosiga mot sin far… -Ja, det är jag den här gången.
Jag åker inte. Jag går till Anne.
Var inte en dum flicka.
Följ med.
Nej. Gabi, du stannar hos pappa. Var snäll och stanna hos pappa, okej?
Du får snart åka.
Du får åka strax.
Anne är min bästa vän.
Kom igen, gå in, snabbare.
-Ge mig det. -Nej.
-Paketet. Ge mig det. -Nej.
-Ge mig det. -Nej.
Nej!
Maten är enbart till för de svaga.
-Nej, den är till Anne. -Anne? Vem är Anne? Vilken Anne då?
Anne är den svagaste av alla. Och jag ska ta med mat till henne ikväll.
Nej, du åker idag. Med din far och Gabi. Utbyte.
Nej. Jag ska ta med mat till Anne.
Nej. Det är farligt för oss. För alla kvinnorna.
Jag lämnar inte Anne i sticket. Inte längre.
Hon är min bästa vän. Jag måste göra det.
Senare är för sent.
Jag sa: "Hon ska rädda sin bästa vän."
Vad sa hon då?
Gå, Hannah. Gå till din vän.
-Anne? -Hallå?
-Var är Anne? -Här.
Anne.
-Hanneli? -Anne.
-Hannah, skynda på. -Har du mat?
-Jag är här. -Det funkade. Här kommer den.
Anne?
Låt bli.
-Hanneli? -Jag måste gå.
Hon knuffade bort mig och tog maten.
-Jag måste gå. -Kan du komma tillbaka imorgon?
Håll ut, Anne. Håll ut.
Hanneli?
Hannah? Följ med.
Fort.
Han var för svag för att resa. Men han insisterade på att få träffa dig.
Han var för svag.
Jag är här.
Pappa?
Vakna.
Gabi, pappa är väldigt trött.
Pappa ska sova.
Säg: "Hej då, pappa."
Nej.
Säg: "God natt, pappa."
Anne?
Hannah.
Anne.
Fritz. Fritz, min älskling.
Dansa med mig.
Är du här mitt i natten? Underbart.
Ful, som alltid.
Var är dina bröst?
De där är inga tepåsar.
Anne.
-Hanneli? Du är här. -Anne.
Anne, jag kan se dig.
Hej, Hannah Elisabeth.
Hej, Anne Frank.
-Mitt hår… -Det ser bra ut.
Vi blir snart befriade.
Tänker du fortfarande resa runt världen?
Ja.
-Ska du fortfarande bli sjuksköterska? -Vad tycker du?
Jag tycker…
Jag tycker att du borde göra det som gör dig lycklig.
Och om det…
-Nej. -…är att bli sjuksköterska,
då följer jag med.
Din ring.
Skål.
Från mig till dig?
Jag vill aldrig åka härifrån.
Jo. Först till Hollywood, tycker jag nog.
Tänk om vi bara träffar på filmstjärnor där?
Då åker vi nån annanstans. Till Paris.
-Mycket längre bort. -Indien.
-Eller Kina. -Kina?
Kort efter Hannahs möte med Anne flyr nazisterna.
Alla som kunde gå tvingades följa med.
Hannah träffade aldrig Anne igen.
Anne och Margot dukade under en kort tid före befrielsen.
Hannah blev sjuksköterska i Palestina.
Men i sina tankar reser hon fortfarande världen runt varje dag. Med Anne.
De lovade varandra att titta på Lilla björnen varje kväll.
Och Hannah gör det fortfarande.
Tillsammans fick Hannah och Gabi sju barn, 38 barnbarn och 27 barnbarnsbarn.
De kallar det för sin hämnd på Hitler.
Anne blev det hon ville: världsberömd.
Och Hannah vet att ett tag var de lyckliga på riktigt.
För Hannah förblev Anne alltid hennes bästa vän.
Anne och Margot gömde sig i annexet den 6 juli 1942,
och upptäcktes den 4 augusti 1944.
Från oktober 1944 var de i koncentrations- lägret Bergen-Belsen, där de svältes.
Från februari 1944 var Hannah och Gabi i utbyteslägret
för tyska krigsfångar i Bergen-Belsen.
Det var inte lika illa där som i området
där Anne och Margot dog strax innan befrielsen.
Undertexter: Mats Nilsson