Tidligere...
Da jeg var på din alder,
elskede jeg somrene her.
Fedt, at du havde en lykkelig barndom.
Giv det en chance. Sulphur Springs kunne overraske dig.
Jeg vil gerne byde en ny elev velkommen.
Hej. Jeg hedder Griffin Campbell,
og jeg kommer fra Chicago.
Men hvad hedder du?
Harper.
Nu renoverer mine forældre The Tremont.
Bor du på The Tremont?
Hvem er Savannah?
Spøgelset af en pige, som angiveligt hjemsøger hotellet.
Hun forsvandt fra The Tremont for 30 år siden.
Aldrig set siden.
Det giver ingen mening.
Hvordan kan et barn bare forsvinde?
Jeg sagde stop. Hvad der end skete, er det længe siden.
Jeg så noget hernede før.
Har The Tremont en bunker?
Det er Savannah!
Hun er ægte.
Hvis vi ikke var flyttet,
havde jeg aldrig fundet dette.
Er det far?
Griffin.
Se.
Far?
Vi kan ikke gå nu! Savannah er derinde.
Ikke hendes spøgelse. Hende.
Hun er i live, Griffin.
Det her giver ingen mening.
Intet giver mening. Vi må tilbage til bunkeren.
Kan du huske det stød, jeg fik på vej ud?
Det var, som om alting blev forandret.
Måske fordi vi gik igennem en portal?
En portal?
- Det er langt ude. - Tænk over det.
Hotellet er åbent.
Savannah er her. Din far er på vores alder.
Tidsrejse er den eneste forklaring.
Ja, eller også er det en sindssyg drøm.
Ja, jeg skal bare vågne.
Det sker virkelig, Griffin.
Vi er her.
I fortiden.
Jeg kan bevise det.
PIGE FORSVUNDET! Byen leder efter Savannah.
Det er spild af tid.
Jeg sagde jo, jeg hørte noget.
Så må du hellere se derind.
Jeg venter her.
Hvad hvis Savannah kommer for at kidnappe en?
Så er du helt alene.
Hun tager dig først. Du har rødt hår.
Vil du bilde mig ind, at spøgelser kun kan lide rød?
Det kan Savannah i hvert fald.
Hun havde en rød trøje på på billedet.
Det er nok hendes yndlingsfarve.
Du skal gøre dig mere umage for at skræmme mig.
Bøh.
Tarveligt.
Tror du stadig ikke, her er noget?
Lige et øjeblik. Ben?
Er det pizzabuddet?
Ja. Kalder du på børnene?
Jeg leder efter min datter.
Hun burde ikke være her.
Hendes telefon er slukket, og det er den aldrig, så...
Undskyld.
Nej, det lyder bekendt.
Jeg hedder Sarah. Du må være Harpers mor.
Kom ind.
Jeg er sammen med hende.
Er Harper okay?
Ja. Min søn viser hende rundt.
Ikke at der er meget at se.
Vi har lang vej igen, før hotellet er klar til gæster.
Vil I genåbne The Tremont?
Dårlig idé.
Sæt lås på døren, og smid nøglen væk.
Mor!
Uanset hvad det er, skal I rede det ud
ved en langt lavere lydsstyrke.
- Vi må ud herfra. - Savannah er ovenpå.
- Så I hende? - Vi hørte hende.
Det er sikkert bare jeres bror, der driller.
Griffin!
Han er der ikke. Heller ikke Harper.
De er begge forsvundet.
Okay, lad os sige, at vi fandt en portal,
og at ham der virkelig er min far.
Vi kan ikke sige, at vi er fra fremtiden.
Selvfølgelig ikke. Vi gør det simpelt.
Spørg om årstallet, præsidenten.
Noget, der viser, at vi er rejst tilbage i tiden.
Slange! Fang den!
Bare rolig, frue.
Det er et legetøj.
Det er for galt!
I to, rør jer ikke.
Hvad venter I på? Løb!
- Stop! - Kom tilbage.
Hej, far.
Lad mig gætte. Dit værk?
Hvorfor kommer du først nu?
Jeg løb tilbage for at sikre mig, vi ikke blev forfulgt.
Vi kan ikke risikere at blive fundet.
Du mener altså, at jeg havde ret.
At vi er rejst tilbage i tiden.
Jeg troede, du var blevet skør.
Eller at jeg selv var.
Hvor vildt er det, at vi har fundet en portal?
Kom nu. Sig det.
Det er ikke så svært.
Fint.
Du havde ret.
Det er bare så langt ude.
Min far lavede en prank.
Ingen dækning.
Han hader pranks. Han synes ikke, de er sjove.
I hvert fald ikke nu.
Ingen dækning betyder ingen sendemaster.
Hov. Du tror vel ikke...
...vi er fanget i fortiden?
Er der noget?
Bunkeren må have blokeret signalet.
Så vi er tilbage? Alt er okay.
Kom hjem nu!! Ring.
Ikke ligefrem.
Jeg må hjem. Nu.
Hvad laver I hernede?
Jeg har ledt efter jer overalt.
Jeg viste Harper rundt.
I kælderen?
Ja.
Jeg havde et indre billede af, hvordan her så ud indeni.
Jeg ville bare se, om det passede.
Kom, før tvillingerne spiser al pizzaen.
Er du okay?
Jeg har det fint.
Savannah svævede rundt i gangen, langt fra vinduet.
Jeg blinkede,
og så var hun helt tæt på og skreg.
Hvordan slap du væk?
Jeg skyndte mig væk fra verandaen.
Men hvis Savannah er så hurtig...
Det var en advarsel.
The Tremont er hendes.
Utroligt, at hun har ladet jer blive så længe.
Mor, hvad laver du her?
Du tog ikke telefonen.
Der er dårligt signal i kælderen.
Var du i kælderen?
Det ser ud, som om det kunne styrte sammen,
men det meste, der skal ordnes her, er kosmetisk.
Ikke sandt, skat?
Lidt spatel og maling vil gøre en stor forskel.
- Hej. Ben Campbell. - Jeg kender dig.
Lad os gå.
- Held og lykke med at overleve natten. - Topher.
Jeg sms'ede. Hvorfor er du sur?
I bilen.
Nu.
De fleste forældre ville være glade for at have så ansvarlige børn.
Kalder du det ansvarligt at besøge et hjemsøgt hotel?
Vær glad for, du er i live.
Det er derfor, du ikke må se gyserfilm.
Du tror, det er virkeligt.
Dine hænder rystede også. Det så jeg.
Var du bange?
Det eneste, jeg er bange for, er, at der sker jer noget.
Du hørte, hvad de sagde. The Tremont er sikker.
The Tremont er forbandet!
Hør, der er sket slemme ting her.
Folk kommer til skade. Uskyldige folk.
Og når de er væk, er de væk.
Det kan man ikke ændre på.
Jeg tager ikke chancen. Jeg vil ikke også miste dig.
Hvad laver du på gulvet?
Jeg hørte en sær lyd i nat.
Også mig.
Det er et gammelt hotel.
Det var nok bare bygningen, der gav sig.
Tænk, hvis vi har forstyrret en ånd, da vi flyttede ind?
Det har vi snakket om. Hotellet er ikke hjemsøgt.
Hvad er det så for en susende lyd?
Vand gennem gamle rør måske.
Det kan en blikkenslager ordne.
Måske skulle du brænde noget salvie?
Det fjerner den dårlige energi.
Okay, så er det nok. Gå op, og tag tøj på.
Også dig.
Stadig begejstret for Griffins nye ven?
Hun skræmte børnene, så de ikke kunne sove.
Hvad er din forklaring?
Sig ikke, at du også er bange for Savannah.
Hvad snakker du om?
Du vendte og drejede dig.
Mareridt?
Jeg kan aldrig huske mine drømme.
SULPHUR SPRINGS FOLKESKOLE
Harper. Hej.
Se her.
Efter vi forlod hotellet i går,
- flippede min mor helt ud. - Vi har et bevis!
Hvad taler du om?
Jeg tog den her fra en taske.
Jeg begravede den på vej tilbage til bunkeren.
Det er min fars navn. Det var ham.
Vi vidste jo, at det var din far.
Du var sikker på, det var en portal.
Jeg ville se beviser. Så jeg lavede en test.
- Skiltet var der stadig i morges. - Ved du, hvad det betyder?
At tidsrejse findes, og at vi beviste det.
Vi kan finde sandheden om Savannah.
Måske endda redde hende.
Mød mig ved hotellet efter skole.
Så går vi igennem portalen igen.
Ja, altså...
Hvis det virker, taler jeg med min far.
Han var så anderledes som barn.
Tror du, alle ændrer sig så meget?
Griffin, jeg kan ikke.
Det er det, jeg prøver at sige.
Min mor vil ikke have, jeg besøger hotellet.
Hvor længe?
Det er ikke noget, der går over.
Jeg har aldrig set hende så oprevet før.
Jeg må ikke være ven med dig.
Jeg må ikke engang tale med dig.
Hvorfor? Hvad har jeg gjort?
Hør, jeg er ked af det. Jeg må løbe.
Harper, teknisk set er sms'er ikke at tale.
Kan nogen af jer fortælle mig, hvad hr. Churchill mente med dette?
Går tilbage igennem i aften.
'Jo længere du ser tilbage, jo længere kan du se frem'
Han mente, at vi kan lære af fortiden.
Lad mig give jer alle et eksempel.
Finder ud af hvad der skete.
Lær af Griffins fejl.
Ellers vil historien gentage sig,
og så får jeg en skuffe fuld af smarte telefoner.
Lige et øjeblik.
Ingen hast.
Tak, Jess. Vi ses i morgen.
Nå, det var dig.
Længe siden, Jess. Hvordan går det?
Hvad vil du have?
En stor kop kaffe.
De muffins ser også gode ud.
Bager du dem selv?
Hvorfor kom du tilbage, Ben?
Ingen ønsker, at The Tremont genåbner.
Det må du da vide.
Har du tænkt over, hvor simpelt livet var som barn,
og så bliver man voksen?
Jeg blev træt af at udleve en andens drøm.
Altid at gøre det forventede.
Det er et fint sted, Jess.
Jeg er glad for, det går godt.
Vi er alle kommet videre.
Tænk over, hvorfor du ikke er.
Jeg søgte et par jobs i dag.
Skulle vi ikke renovere hotellet?
Der skal mere til end spatel og maling, Ben.
Vi skal have professionel hjælp. Det koster penge.
Vi kan klare det selv.
En ting ad gangen. Jeg kom godt i gang herinde.
Jeg udskiftede lysekronen og hang den op igen i eftermiddags.
Er den hængt ordentligt op?
Det er ikke svært, Zoey.
Det sagde du også om julelysene.
Og vi ved alle, hvordan det gik.
- Brændvæsenet måtte komme. - Hvad?
Det var ret fedt.
De behøvede ikke at komme.
Jeg havde fået dem ned uden hjælp, før eller siden.
Du er stille i aften.
Jeg har bare en masse lektier.
Må jeg gå fra bordet?
Hvis du havde fulgt med i timen, ville du måske have fri nu.
- Ringede fr. Douglas? - Hvad er der sket?
Griffins lærer tog ham i at sende sms'er.
Jeg måtte forbi skolen og hente den.
- Den er fra Harper. - Giv mig den!
Må jeg få den tilbage?
Ikke i aften. Spis din mad.
- Griffin har en kæreste. - Hold kæft, Wyatt.
Spis, begge to.
- Og tag hatten af ved bordet. - Det kan han ikke.
Savannah stjæler han sjæl.
Okay, venner.
En aften uden Savannah.
Er det for meget at bede om?
Brug for hjælp?
Jeg troede, du havde lektier.
Manuelt arbejde er mindre hårdt end algebra.
Matematik var heller aldrig min stærke side.
Men skolen er vigtig.
Du skal ikke pjatte i timerne.
Pjattede du aldrig som barn?
Brød reglerne for sjovs skyld?
Jeg siger ikke, du ikke må have det sjovt. Men skriv sms'er efter skole, okay?
Ræk mig skruetrækkeren, den sorte.
Mor viste mig et gammel billede af dig.
Vandt du virkelig en talentkonkurrence?
Jeg var omkring din alder.
Spillede guitar.
Deltog du året efter og forsvarede din titel?
Hotellet var lukket året efter.
Savannah forsvandt sommeren før, hotellet lukkede.
- Griffin. - Jeg mener bare...
Du må have været her samtidig.
Nå, men...
Jeg mødte hende aldrig.
Godt forsøg.
Godnat, Griffin.
Forsøger du at skræmme livet af mig?
Mine forældre tog min telefon.
Jeg troede måske, de så beskederne om portalen
og fulgte efter mig.
Kælderen var tom, da jeg kom.
- Hvad laver du egentlig her? - Jeg fik din sms.
Jeg lader dig ikke gå igennem alene.
Vi er sammen om det.
Hvad hvis din mor finder ud af det?
Det går ikke, så vi må ikke blive opdaget.
Okay? Værsgo.
Tak, men det er ikke min stil.
Det havde det været for 30 år siden.
Idéen er at passe ind i mængden, så vi ikke vækker opsigt.
Og du er sikker på, det vil fungere?
Stol på mig. Bare tag den på.
Og efterlad ting, der afslører, at vi er fra fremtiden.
Den ville være svært at forklare.
Telefon, tv, e-mail, internet, alt sammen i lommen.
Havde de overhovedet internet?
Det finder vi ud af. Nå?
Du ser godt ud.
Ikke at du normalt ikke gør.
Er du sikker på det her?
Jeg vil ikke rode dig ud i noget.
Det er det værd, hvis vi kan ændre historien og redde Savannah.
Vi bliver helte.
De vil skrive bøger om os.
Dunn-Campbell-teorien vil blive studeret verden over.
Campbell-Dunn. Det er altid alfabetisk.
Ja, du har ret. Du bør være først.
Værsgo, jeg klarer den.
Det svier, ikke?
Var det derfor, du lod mig gå først?
Det var endnu en test.
Jeg måtte se, om det skete hver gang.
Nu ved vi det.
Din far var i kaffebaren og talte med min mor.
Om hvad?
Hun sagde nok, at hun ikke vil have, at vi er venner.
Fordi jeg bor på The Tremont?
Hun vil bare beskytte mig for enhver pris.
Lige siden min far døde.
Jeg er ked af det med din far. Det vidste jeg ikke.
Det er ikke noget, jeg skilter med.
Det er hende!
Hvad laver hun?
Undskyld. Jeg er ikke vant til at udspionere folk.
Næste gang...
- Hvad laver du? - Der er et rum bag denne væg.
Et hemmeligt rum?
Hvad hvis fortiden ikke vil forandres?
Måske burde vi blande os udenom.
Vi har lavet et kort.
Alle de steder, vi har mærket noget koldt.
Kunne du mærke det? Spøgelse.
Mor, har du været på koloni der?
Selvfølgelig ikke.
Du ved, hvad jeg synes om det sted.
Du må være ny. Jeg er Jessica,
men alle kalder mig Jess.
Tekster af: Rie Hededal Nielsen