Družina sabljastozobih mačk.
Vrsta je na ledenem severu dobro živela več tisočletij.
Toda zdaj je družina lačna.
Njen plen je v teh dolinah postal redek.
Podnebje se segreva
in travojede živali sili v iskanje novih prehranjevališč.
Toda danes se mačkam morda nasmiha sreča.
Čreda mamutov se je odločila za novo pot na jug.
Napad na tako mogočne živali je zelo tvegan.
Vendar mačke nimajo izbire.
Ledena doba se končuje.
Zemlja se segreva in spreminjajo se vsa življenjska okolja na njej.
Led se umika, v pokrajino se vrača voda
in gozdnim živalim se dobro godi.
Toda vladarji ledene dobe zrejo v konec znanega sveta.
Komaj še ostajajo živi.
VELIKA OTOPLITEV
PRIPOVEDUJE TOM HIDDLESTON
Mačke napadejo.
Največja nevarnost?
Ogromni samec.
Je nepredvidljiv in močen.
Mačka je ranjena, vendar družina ne bo odnehala.
Zaradi segrevanja podnebja se selitvene poti v tem delu sveta spreminjajo.
To na obali sproži veličastne spremembe.
V plitvo morje pada ogromno z rudninami bogatega ledu.
Polni ga s hranljivimi snovmi.
Družina morskih krav se je prišla hranit v gozd bujnih halug,
ki jih hrani stajani led.
Ledenodobne orjakinje so sorodnice lamantinov.
Toda velike so kot kiti.
Najraje jedo haluge.
Vendar te rastejo le v plitvih obalnih vodah,
hranjenje v njih pa je lahko nevarno.
Ob oseki pogosto nasedejo.
Na kopnem so pretežke, da bi se lahko premikale.
In danes ta obala ni varen kraj.
Toponosi medved.
Je več kot dvesto kilogramov težji od severnega medveda
in tudi nevarnejši.
Eden največjih plenilcev po dinozavrih.
Zavohal je sled.
Česa takega še ni videl.
Vendar diši kot hrana.
Zbegan je.
Toponosi medved bi večino živali zlahka raztrgal.
Morsko kravo na njeno srečo
varuje skoraj tri centimetre debela koža.
Napad medveda je zgolj nadležen.
Ali pa celo dobrodošlo čohljanje po hrbtu.
Morska gladina se spet dviga.
Hitro.
Medvedu iz šap polzi priložnost, da se najé.
Morska krava se znova pridruži družini.
Obilno se mora najesti.
Velika otoplitev na obali za morske krave pomeni več hranljivih halug.
Za številne ledenodobne orjake
pa življenje postaja težje.
Za živali, ki živijo več tisoč kilometrov južneje,
vse toplejše podnebje grmičevje spreminja v nevaren kraj.
Kolumbijski mamuti se ponoči še lahko varno prehranjujejo.
Toda ko vzide sonce…
V nevarnosti so celo taki orjaki.
Jezero naravnega katrana.
Naravni katran na površje pronica iz globin zemeljske skorje.
Hladen je trden in hoja po njem je varna.
Toda ko temperatura doseže 64 stopinj Celzija…
Se spremeni v nevarno lepljivo past.
Danes terja novo žrtev.
Severnoameriške sabljastozobe mačke so mogočni lovci.
Vendar nad zlahka dostopno mrhovino ne vihajo nosu.
Sonce je nizko, zato je katran pod njihovimi šapami še trden.
Pravolkovi.
Nevarni tekmeci sabljastozobih mačk.
Lovijo v tropu in zmorejo pregrizniti kosti.
Če bi dobili priložnost, bi pobili mlade sabljastozobe mačke.
Vrsti sta enakovredni.
Vendar je naravni katran vse spremenil.
Pravolkovi iščejo varno pot z ostrim vohom.
Mladiči so v smrtni nevarnosti…
Mačka najde moč, da se osvobodi.
Trop ne more pomagati.
Katranske jame so bile usodne za tisoče ledenodobnih živali.
Ta družina je imela srečo.
Temperatura se dviguje po vsem svetu.
Korenito se spreminja tudi življenje na ledenodobnih traviščih.
Severni jeleni se znajdejo.
Zato pa je preživetje vse težje za Megalocerose.
Orjaške ledenodobne jelene.
Za uspešno življenje potrebuje planjave.
Toda v pokrajino se vrača voda.
Tla spet preraščajo gozdovi.
Ta vrsta jelenov se ponaša z največjim rogovjem v zgodovini.
Razpon je 3,7 metra.
V paritvenem obdobju pomagajo pritegniti samico.
V tem obdobju leta pa so v breme.
Jamske hijene.
Krvoločne plenilke, še enkrat večje od volkov.
Te velikane lovijo že tisočletja.
Megalocerosi so hitri.
Pospešijo lahko na 80 km/h.
V lovu na odprtem so prehitri za hijene.
Vendar te ne odnehajo.
Uporabijo preverjeno taktiko.
Če so jelenu dovolj tesno za petami
in mu ne dovolijo, da bi si oddahnil,
ga lahko ujamejo.
Morda prej, kot mislijo.
Jelen ima le en izhod.
Varen je.
Za zdaj.
Ledene odeje se tajajo
in ozračje je vse vlažnejše.
Gozdovi se v tropih širijo še hitreje kot na severu.
Polni so nenavadnih živali.
Med njimi so tudi tenreki.
Radi jedo žuželke.
In ptičja jajca.
Toda to je prevelik zalogaj.
Navsezadnje je največje v zgodovini.
Pripada največji ptici, kar jih je kdaj hodilo po Zemlji.
Epiornisu.
Živi podbradek pomaga samcu pritegniti samico.
Velikan bo kmalu postal oče.
Vendar je nekaj narobe.
Mladičku se nikamor ne mudi.
Zamujata.
Epiornisi časovno uskladijo izleganje jajc,
da se vsi mladiči izvalijo hkrati.
Jata se skupaj odpravi na pot.
Posamezna odrasla ptica tehta eno tono in letenje ne pride v poštev.
Nihče noče zaostati.
Toda temu mladiču se ne mudi.
Drugi so že odšli.
Namenjeni so v poletno domovanje v mokriščih.
Toda mladič je na nogah še nekoliko negotov.
Oče bo devet mesecev njegov edini skrbnik in zaščitnik.
Dohiteti morata glavnino.
Epiornisi skupaj potujejo z razlogom.
Gozd je nevaren kraj.
V njem so glavne tarče zamudniki.
Orjaška fosa.
Hiter in okreten plenilec, ki napada iz zasede.
To ni pravi trenutek za prigrizek.
Glavnina je prišla na cilj.
Na območju spet dežuje.
Nastala so mokrišča.
V njih je dovolj hrane in pijače za vse.
Pa zamudnika?
Na cilj je uspelo priti celo zadnjemu izvaljenemu mladiču.
Mokrišča se širijo in število ptic je iz leta v leto večje.
Velika otoplitev je za epiornise začetek zlate dobe.
Svet orjaškega jelena pa se krči.
Tako veliko rogovje je v gozdu ovira.
Hijene so niže ob reki našle kraj za prečkanje.
Jelen je ujet.
Čudežen pobeg.
Rešil se je tako, da je odvrgel rogovje.
Za naslednjo paritveno obdobje mu bo zraslo novo.
Vendar se čas za njegovo vrsto in hijene izteka.
Sabljastozobe mačke so čredo mamutov zasledovale dva dni.
Potrpežljivost se je izplačala.
Samec, ki so ga mačke poškodovale v prvem napadu, je zaostal.
Ranljiv je.
Ta vrsta je med mačkami nekaj posebnega.
Pripadniki so močni kot levi…
In okretni kot leopardi.
Mačke bodo preživele še eno zimo.
Čreda mamutov tudi.
Vendar se njihov svet spreminja.
Nov plenilec, rojen v ledeni dobi,
se širi na vse konce sveta.
In njegova zgodba se šele piše.
Ledeni dobi so vladali orjaški sesalci.
Toda med veliko otoplitvijo jih je večina izumrla.
Kar zdrznem se, ko pomislim,
da so popolnoma izginile vse nekdanje velike živali.
Kaj se je zgodilo?
In zakaj?
KAM SO IZGINILI VSI ORJAKI?
Odgovore najdemo na nepričakovanem kraju.
V Los Angelesu.
Če obiščete Los Angeles in zagledate ogromno mrežo večpasovnic,
ne pomislite, da je tu v ledeni dobi…
KUSTOSINJA
…živelo izjemno veliko živali.
Več kot v bohotni afriški savani.
Večina se v LA ne priseli zaradi paleontologije.
Toda nekateri se.
Zato sem tu.
Emily je tu zato, ker je območje izjemno.
To so starodavni bazeni naravnega katrana v La Brei.
La Brea je najbogatejše najdišče ledenodobnih fosilov na svetu.
Tu smo jih našli skoraj pet milijonov.
Še vedno skoraj vsak dan izkopljemo nove.
Bazeni naravnega katrana
so bili kot pasti, ki so ujele in ohranile
vsa živa bitja, ki so kdaj zakorakala vanje.
Ustvarili so izjemen arhiv življenja v ledeni dobi.
Zbirka fosilov iz La Bree je neverjetno bogata.
Število kosti…
EVOLUCIJSKA BIOLOGINJA
…s tega najdišča je brez primere.
Imamo skoraj 3000 sabljastozobih mačk.
5000 pravolkov.
Ti bazeni so kot Aladinova votlina fosilov.
Nenavadno pa je, da se starost fosilov nenadoma konča.
Kot da bi živali izpuhtele z obličja Zemlje.
Z radiokarbonskim datiranjem kosti
lahko točno določimo, kdaj so živali izginile.
Presenetilo nas je, da so skoraj vse najdene vrste
izginile v istem času.
Pred 13.000 leti. Niso se več pojavile.
Prostrana območja so bila polna čred
ledenodobnih živali, ki so kar nenadoma izginile.
Zato smo se vprašali,
zakaj se je to zgodilo tako nenadno.
Podnebje se je ob koncu ledene dobe prehitro spremenilo.
Kalifornija se je v le nekaj tisoč letih segrela za deset stopinj.
Izginila je polovica dreves.
Suše so trajale več desetletij.
Povsem mogoče je, da se živali
spreminjajočemu se podnebju niso mogle dovolj hitro prilagoditi.
Vendar La Brea razkriva še drug dejavnik.
Ekipa je preučila podzemne vzorce iz bližnjega jezera,
da bi razumela, kaj se je takrat dogajalo z okoljem.
Presenetilo nas je skokovito povečanje vsebnosti oglja.
Prišla je nova vrsta.
Z njo pa pogubna nova sila.
Ogenj je izjemno močno orodje.
Ogenj omogoča kuho in nočni vid. Z njim krčimo pokrajino za lov.
Ogenj so na tem območju začeli načrtno uporabljati prvi ljudje.
S sabo so prinesli kresalo.
V več deset tisoč letih
ni bilo toliko požarov v naravi, kot jih je bilo takrat.
Kot da bi razneslo bombo, ki lahko zdesetka okolje…
KLIMATOLOGINJA
…in neznansko obremeni živali, ki so živele v njem.
Ne vemo, ali so požari nastali načrtno ali po naključju,
so pa uničili živalske habitate.
Če to povežemo z lovskimi veščinami naših prednikov,
dobimo idealne razmere za uničenje.
Zaradi kombinacije podnebnih sprememb in človeških dejavnosti so po svetu
poginili skoraj vsi ledenodobni orjaki.
Porodil se je svet, kakršnega poznamo zdaj.
Prevedla: Polona Mertelj