Kardadančių tigrų šeima.
Jie tūkstantmečius puikiai sau gyveno ledinėje šiaurėje.
Bet dabar jie badauja.
Tigrų medžiojamo grobio šiuose slėniuose lieka vis mažiau…
nes klimatas šyla,
versdamas žolėdžius gyvūnus ieškoti naujų ganyklų.
Šiandien jiems gal ir pasiseks.
Mamutų kaimenė išbando naują kelią į pietus.
Pulti tokius galingus padarus – didžiulė rizika.
Tačiau jie neturi pasirinkimo.
Tai ledynmečio pabaiga.
Planetai šylant, visi Žemės arealai keičiasi.
Ledas traukiasi, sugrįžta vanduo,
suklesti miško gyvūnai.
Tačiau ledynmečio valdovams
pažįstamas pasaulis artėja prie pabaigos…
tad jie vargsta, stengdamiesi išgyventi.
DIDYSIS ATLYDIS
TEKSTĄ SKAITO TOMAS HIDLSTONAS
Tigrai susiruošia pulti.
Kas kelia didžiausią pavojų?
Didžiulis patinas.
Nenuspėjamas ir galingas.
Ji sužeista, bet šie tigrai nepasiduos.
Šylantis klimatas pakeitė migracijos kelius
šioje pasaulio dalyje.
Pakrantėje šylančio klimato efektas yra ypač įspūdingas.
Krentantys didžiuliai mineralų prisotinto ledo gabalai
pripildo seklią jūrą maistinių medžiagų.
Ši sirenų šeima atplaukė papuotauti vešlių rudadumblių miške,
augančiame ištirpusio ledo vandeny.
Šie ledynmečio milžinai yra lamantinų giminaičiai…
tik banginio dydžio.
Rudadumbliai yra jų mėgstamiausias maistas.
Tačiau jie auga tik sekliuose pakrantės vandenyse…
todėl maitintis čia gali būti pavojinga.
Per atoslūgį sirenos dažnai užstringa.
Ant kranto patinas yra per sunkus, kad pajudėtų.
O šiandien būti šiame paplūdimyje yra pavojinga.
Trumpasnukis lokys.
230 kg sunkesnis už baltąjį lokį
ir netgi dar pavojingesnis.
Vienas didžiausių plėšrūnų, vaikščiojusių žeme po dinozaurų.
Jis užuodė kvapą.
Jis nieko panašaus nėra matęs.
Bet kvepia maistu.
Labai keista.
Trumpasnukis lokys galėtų sudraskyti daugumą gyvūnų į skutelius.
Sirenos patino laimei,
jį gina kieta pustrečio centimetro storio oda.
Lokio užpuolimas jį tik erzina.
O gal jis kaip tik džiaugiasi, kad kažkas kaso nugarą.
Sugrįžta potvynis.
Greitai.
Lokio proga paėsti slysta iš nagų.
Metas grįžti pas šeimą.
Jam dar reikia spėti sočiai paėsti.
Čia, pakrantėje, Didysis atlydis reiškia daugiau maistingų rudadumblių sirenoms…
tuo tarpu daugeliui ledynmečio milžinų
gyvenimas sunkėja.
Gyvūnams, gyvenantiems už tūkstančių kilometrų į pietus,
šylantis klimatas pavertė šiuos krūmynus pavojinga vieta.
Naktį Kolumbijos mamutas gali čia maitintis gan saugiai.
Bet kai pakyla saulė…
net šiam milžinui kyla pavojus.
Dervos ežeras.
Derva prasisunkia į paviršių iš gilaus Žemės plutos sluoksnio.
Kai šalta, derva būna kieta, ja saugu vaikščioti.
Tačiau kai temperatūra pasiekia 64 laipsnius…
ežeras virsta lipniais mirtinais spąstais.
Šiandien jis pasiglemžė naują auką.
Šiaurės Amerikos kardadančiai tigrai yra galingi medžiotojai.
Bet jie neatsisakys lengvai gaunamo maisto.
Saulė leidžiasi, todėl derva po kojomis vis dar kieta.
Baisieji vilkai.
Mirtini kardadančių tigrų varžovai.
Medžioja gaujomis, geba perkąsti kaulus.
Gauja nugalabys jauniklius, jei tik gaus progą.
Kardadančiai tigrai ir baisieji vilkai – lygiaverčiai varžovai.
Tačiau derva viską pakeitė.
Baisieji vilkai pasitelkia savo aštrią uoslę saugiam keliui rasti.
Kai jos jaunikliams iškyla mirtinas pavojus…
ji suranda jėgų išsilaisvinti.
Gauja negali padėti.
Dervos ežerai pražudė tūkstančius ledynmečio padarų.
Šiai šeimai pasisekė.
Temperatūrai kylant visame pasaulyje,
gyvenimas ledynmečio pievose taip pat drastiškai keičiasi.
Šie šiauriniai elniai kažkaip išsiverčia.
Tačiau Megaloceros išgyventi tampa vis sunkiau…
milžiniškam ledynmečio elniui.
Jam patogiai gyventi reikia atvirų laukų.
Tačiau sugrįžus vandeniui,
vėl ima plėstis miškai.
Jis – išdidus visų laikų didžiausių ragų savininkas.
Kone keturių metrų pločio ragai.
Poravimosi sezonu jie padeda privilioti patelę.
Tačiau šiuo metų laiku ragai yra našta.
Urvinės hienos.
Nuožmūs plėšrūnai, dvigubai didesni už vilkus.
Jos tūkstančius metų medžiojo šiuos milžinus.
Megaloceros yra greiti.
Įsibėgėję jie gali pasiekti virš 80 km/h greitį.
Pradėjęs bėgti pirmas, elnias gali atitrūkti nuo hienų.
Tačiau jos nepasiduoda.
Jos turi amžių patikrintą strategiją.
Jei pavyks neatitolti, kad elnias nenustotų bėgti…
ir negalėtų atsikvėpti…
hienos gali nuvaryti jį nuo kojų.
Gal greičiau nei joms atrodo.
Čia tėra vienas kelias.
Saugu…
kol kas.
Tirpstant ledynams
Žemės atmosfera darosi vis drėgnesnė.
Čia, tropikuose,
miškai plečiasi netgi sparčiau nei šiaurėje.
Juose pilna keistų gyvūnų…
tokių kaip šis tenrekas.
Jiems labai patinka vabzdžiai…
ir paukščių kiaušiniai.
Tačiau šis – ne jo nosiai.
Šiaip ar taip, tai didžiausias visų laikų kiaušinis.
Jį padėjo didžiausias visų laikų paukštis.
Epiornis.
Ryškių spalvų pakarūklai padeda prisivilioti patelę.
Šis milžinas netrukus taps tėvu.
Bet kažkas ne taip.
Jo paukščiukas neskuba išsiristi.
Jie vėluoja.
Epiorniai deda kiaušinius kartu,
kad paukščiukai išsiristų vienu metu.
Pulkas kartu leidžiasi į kelionę.
Kai sveri bemaž toną, apie skraidymą gali pamiršti.
Niekam nepatinka būti paliktam.
Tačiau šio paukščiuko nepaskubinsi.
Kiti jau išėjo,
patraukė į vasaros namus pelkėse.
Bet ji dar netvirtai stovi ant kojų.
Kitus devynis mėnesius jis bus jos vienintelis aprūpintojas ir gynėjas.
Jie turi prisivyti konvojų.
Epiorniai keliauja kartu ne be priežasties.
Miškas – pavojinga vieta.
Atsilikusieji pirmi tampa taikiniu.
Milžiniška fosa.
Iš pasalų puolantis plėšrūnas, greitas ir vikrus.
Dabar ne metas užkandžiauti.
Konvojus pasiekė kelionės tikslą.
Čia sugrįžo lietus…
ir sukūrė šias pelkes…
kuriose visi gali iki soties prisiėsti ir atsigerti.
O kaip atsilikusieji?
Tikslą pasiekė net ir paskutinis išsiritęs paukščiukas.
Pelkėms plečiantis, jų skaičius kasmet auga.
Didysis atlydis – epiornių aukso amžiaus pradžia.
Bet milžiniškam elniui pasaulis vis mažėja.
Miške kone 4 m ilgio ragai kelia pavojų.
Pasroviui nusileidusios hienos rado vietą, kur pereiti upę.
Jis spąstuose.
Stebuklingai išsigelbsti.
Jį išgelbėjo tai, kad nusimetė ragus.
Iki kito poravimosi sezono ataugs nauji.
Tačiau jo rūšies ir hienų laikas artėja į pabaigą.
Kardadančiai tigrai dvi dienas seka mamutų bandą.
Jų kantrybė pasiteisino.
Patinas,
sužeistas per pirmą tigrų antpuolį, atsiliko nuo bandos.
Jis pažeidžiamas.
Kačių šeimos žinduolių pasaulyje jos rūšis yra išskirtinė.
Tigrė stipri kaip liūtė…
ir vikri kaip leopardė.
Tigrai išgyvens dar vieną žiemą.
Mamutų banda – taip pat.
Tačiau jų pasaulis keičiasi.
Naujas plėšrūnas, gimęs ledynmetyje,
plinta po visus planetos kraštelius.
Ta istorija dar tik prasideda.
PRIEŠISTORINĖ PLANETA PO LEDU
Ledynmetyje karaliavo milžiniški žinduoliai.
Tačiau jie kone visi išmirė per Didįjį atlydį.
Neįtikėtina ir labai keista, kai pagalvoji,
kad visi kadaise egzistavę didieji gyvūnai visiškai išnyko.
Kas jiems nutiko?
Ir kodėl?
KUR DINGO VISI MILŽINAI?
Vienoje stebinančioje vietoje galima rasti dalį atsakymų.
Los Andžele.
Jei atvažiuotumėt į Los Andželą ir pamatytumėt didelę greitkelių sistemą,
jums į galvą neateitų, kad čia slypi daugiausia informacijos…
DR. EMILĖ LINDSEI KURATORIAUS PADĖJĖJA
…susijusios su ledynmečiu, visoje planetoje.
Čia tarsi steroidų padauginusi Afrikos savana.
Dauguma žmonių nesikrausto į Los Andželą, kad taptų paleontologais.
Bet kai kurie iš mūsų taip ir padaro.
Todėl ir esu čia.
Emilė atvyko čia patyrinėti nepaprastos vietos.
Senovinio dervos klano, vadinamo La Brėjos dervos duobėmis.
La Brėjos dervos duobėse – daugiausia ledynmečio fosilijų pasaulyje.
Radome kone penkis milijonus fosilijų…
LA BRĖJOS DERVOS DUOBĖS IR MUZIEJUS LOS ANDŽELAS
…ir kone kasdien iškasame naujų.
Šios dervos duobės
buvo spąstai, sugavę ir išsaugoję
bet kokį į jas įžengusį gyvą padarą,
todėl čia fantastiškai užfiksuotas ledynmečio gyvenimas.
La Brėjoje yra neįtikėtinai daug fosilijų.
Šioje vietoje…
DR. VIKTORIJA HERIDŽ EVOLIUCIJOS BIOLOGĖ
…surastų kaulų skaičius yra sunkiai suvokiamas.
Turbūt turime apie 3 000 kardadančių tigrų.
5 000 baisiųjų vilkų.
Čia tarsi fosilijų Aladino urvas.
Keisčiausia, kad fosilijos staiga dingsta…
tarsi gyvūnai būtų prapuolę nuo žemės paviršiaus.
Galime nustatyti kaulų amžių radiokarboniniu metodu
ir tiksliai sužinoti, kada jie dingo.
Labiausiai stebino, kad kone visos rūšys
išnyko lygiai tuo pačiu metu.
Jie visi pranyko prieš 13 000 metų ir niekad daugiau nepasirodė.
Plačiai nusidriekusiuose laukuose knibždėte knibžda
didžiulių ledynmečio gyvūnų bandos, paskui jie staiga dingsta.
Šių gyvūnų dingimas verčia mus spėlioti:
„Kodėl tai nutiko taip staiga?“
Viena priežastis buvo ta,
kad klimatas ledynmečio pabaigoje pasikeitė per greitai.
Vos per kelis tūkstančius metų Kalifornijoje atšilo dešimčia laipsnių.
Pusė medžių dingo.
Sausros tęsdavosi dešimtmečius.
Gali būti, kad gyvūnai
paprasčiausiai nepajėgė pakankamai greitai prisitaikyti prie klimato pokyčių.
Tačiau La Brėjos tyrimai rodo, kad buvo dar kai kas.
Komanda pradėjo tyrinėti gręžinių mėginius iš gretimo ežero,
kad suprastų, kas tuo metu dėjosi gamtoje.
Išties nustebino tai, kad tuo metu gerokai padaugėjo medžio anglies.
Atsirado nauja rūšis.
O su ja – ir niokojanti nauja jėga.
Ugnis yra galingiausias žmogaus išrastas ginklas.
Mes įkuriame ugnį, kad gamintume, matytume naktyje, išvalytume žemę medžioklei.
Pirmieji žmonės, atvykę į šią teritoriją, gyveno tikrame skeltuve.
Žmonės turėjo uždegimo šaltinį.
Per dešimtis tūkstančių metų
nė karto nebuvo panašaus dydžio gaisrų.
Tarsi būtų sprogusi bomba.
Galinti visiškai sunaikinti aplinką…
DR. ELA GILBERT KLIMATO MOKSLININKĖ
…ir sukurti didžiulę įtampą ten gyvenantiems gyvūnams.
Nežinia, gaisrai buvo tyčiniai ar ne,
tačiau jie sunaikino gyvūnų arealus.
O pridėjus mūsų protėvių medžioklės įgūdžius,
tai virto tobula audra.
Visoje planetoje
klimato pokyčiai ir žmogaus veikla
pražudė kone visus ledynmečio milžinus
ir davė pradžią tokiam pasauliui, kokį pažįstame šiandien.
Išvertė Sandra Siaurodinė