Sapelihammaskissaperhe.
Jääkylmä pohjoinen on ollut niiden koti vuosituhansien ajan.
Ne ovat kuitenkin nyt nääntymässä nälkään.
Kissojen saaliseläimet alkavat kadota näistä laaksoista,
koska ilmaston lämpeneminen -
pakottaa laiduntajat etsimään ravintoa muualta.
Kissoja voi kuitenkin onnistaa tänään.
Mammuttilauma yrittää kulkea etelään uutta reittiä pitkin.
Vahvojen otusten kimppuun hyökkääminen on suuri riski.
Vaihtoehtoa ei kuitenkaan ole.
On jääkauden loppu.
Planeetan lämmetessä kaikki sen elinympäristöt muuttuvat.
Jään väistyessä vesi palaa maisemaan -
ja metsän eläimet voivat hyvin.
Jääkauden valtiaiden -
tuntema maailma on kuitenkin katoamassa.
Ne taistelevat selviytyäkseen.
KERTOJAÄÄNENÄ TOM HIDDLESTON
Kissat ryhtyvät toimeen.
Mikä on suurin uhka?
Valtavan kokoinen uros.
Ennakoimaton ja vahva.
Kissa sai vamman, mutta sen lauma ei anna periksi.
Ilmaston lämmetessä kulkureitit ovat muuttuneet -
tässä maailmankolkassa.
Rannikolla lämpenemisen vaikutukset ovat valtavia.
Kivennäisaineita sisältäviä jäälohkareita sataa mereen.
Ne täyttävät matalan veden ravintoaineilla.
Sireenieläinperhe on tullut herkuttelemaan runsaille leväapajille,
joiden kasvua sulava jää on ruokkinut.
Nämä jääkauden jättiläiset ovat manaattien sukulaisia -
mutta valaan kokoisia.
Merilevä on niiden herkkuruokaa.
Sitä kasvaa kuitenkin vain matalissa rannikkovesissä,
joten ruokailu voi olla täällä vaarallista.
Laskuveden aikaan moni jää kuivalle maalle.
Painava keho ei liiku muualla kuin vedessä.
Tämä ranta ei kuitenkaan ole tänään paikoista parhain.
Tylppäkuonokarhu.
Lähes 250 kiloa painavampi kuin jääkarhu -
ja jääkarhuakin vaarallisempi peto.
Se on yksi maailman suurimmista pedoista sitten dinosaurusten.
Se on saanut vainun.
Näky ei ole karhulle tuttu.
Se kuitenkin haisee ruoalta.
Tilanne on hyvin hämmentävä.
Tylppäkuonokarhu voisi repiä useimmat eläimet kappaleiksi.
Sireenieläimen onneksi -
sitä suojaa kaksi ja puoli senttimetriä paksu nahka.
Karhun hyökkäys on vain ärsyttävä.
Tai ehkäpä tervetullut selän raaputus.
Nousuvesi on tulossa.
Nopeasti.
Karhu menettää mahdollisuutensa ateriaan.
On aika palata perheen pariin.
Tämän uroksen herkkuhetki jatkuu.
Jään nopea sulaminen rannikolla saa sireenieläimiä ravitsevan levän kasvamaan.
Monet jääkauden jättiläiset -
joutuvat kuitenkin vaikeuksiin.
Niille, jotka elävät tuhansien kilometrien päässä etelässä,
ilmaston lämpeneminen tekee ruohotasangoista vaaranpaikkoja.
Kolumbianmammutti voi ruokailla täällä kohtalaisen turvallisesti öisin.
Auringon noustessa kuitenkin -
jopa tämä jättiläinen on vaarassa.
Asfalttijärvi.
Maaöljyä tihkuu pintaan syvältä maankuoresta.
Kylmänä se on kovaa, ja järven pinnalla voi kävellä.
Mutta kun lämpötila nousee 64 asteeseen,
siitä tulee tahmea surmanloukku.
Se on vaatinut tänään uuden uhrinsa.
Pohjois-Amerikan sapelihammaskissat ovat voimakkaita petoja,
mutta ne eivät kieltäydy helposta haaska-ateriasta.
Aurinko on matalalla, ja asfaltti on vielä kiinteää.
Hirviösusia.
Sapelihammaskissojen kuolettavia kilpailijoita.
Laumassa saalistavien susien hampaat ovat tuhoisat.
Susilauma tappaa pennut tilaisuuden tullen.
Sapelihammaskissat ja hirviösudet ovat tasavertaisia.
Asfaltti muuttaa kuitenkin asetelman täysin.
Hirviösudet etsivät turvallisen reitin erinomaisen hajuaistinsa avulla.
Kun pennut ovat hengenvaarassa,
naaras saa voimanpuuskan ja pääsee vapaaksi.
Lauma ei voi auttaa.
Asfalttijärvet aiheuttivat tuhansien jääkauden otusten kuoleman.
Tätä perhettä onnisti.
Lämpötilan nouseminen eri puolilla maailmaa -
aiheuttaa dramaattisia muutoksia myös jääkauden ruohomailla.
Nämä peurat tulevat toimeen.
Paljon suuremmissa vaikeuksissa on kuitenkin Megaloceros,
jättimäinen jääkauden peura.
Se selviytyy vain avoimilla mailla.
Veden palatessa maisemaan -
metsät kuitenkin alkavat taas kasvaa.
Se on kaikkien aikojen suurimpien sarvien ylpeä omistaja.
Niiden kärkiväli on kolme ja puoli metriä.
Parittelukauden aikana ne auttavat houkuttelemaan kumppanin.
Tähän aikaan vuodesta ne ovat kuitenkin taakka.
Luolahyeenoja.
Raivokkaita petoja. Kaksi kertaa suurempia kuin sudet.
Ne ovat saalistaneet jättejä tuhansien vuosien ajan.
Megaloceros on nopea eläin.
Vauhtiin päästyään se juoksee yli 80 kilometrin tuntivauhtia.
Etumatkan ansiosta se voi päästä karkuun.
Hyeenat eivät kuitenkaan luovuta.
Niillä on ikivanha strategia.
Jos ne pysyttelevät juoksevan saaliin kannoilla -
eivätkä anna sille levähdystaukoa,
ne voivat saada sen kiinni.
Jopa odotettua nopeammin.
On vain yksi pakotie.
Turvassa -
toistaiseksi.
Mannerjään sulaessa -
planeettamme ilmakehä muuttuu yhä kosteammaksi.
Täällä tropiikissa -
metsät laajenevat vielä nopeammin kuin pohjoisessa.
Ne ovat täynnä outoja eläimiä,
kuten tämä tanrekki.
Sen herkkuruokaa ovat hyönteiset -
ja linnunmunat.
Tämä on kuitenkin tanrekille liian suuri.
Sehän on kaikkien aikojen suurin muna,
jonka on muninut kaikkien aikojen suurin lintu.
Norsulintu.
Kaulan kirkasväriset heltat auttavat parittelukumppanin houkuttelussa.
Tästä jättiläisestä on tulossa isä.
Jokin on kuitenkin hullusti.
Poikanen vitkastelee.
Kuoriutuminen on myöhässä.
Norsulinnut munivat samaan aikaan,
jotta poikaset kuoriutuvat yhtäaikaisesti.
Joukko lähtee patikoimaan yhdessä.
Kun painaa tonnin, lentäminen ei ole mahdollista.
Kukaan ei halua jäädä joukosta jälkeen.
Tämä poikanen ei kuitenkaan halua kiirehtiä.
Muut ovat jo lähteneet -
kohti kosteikkoja, joissa ne viettävät kesän.
Pikku naaraan jalat ovat vielä hiukan huterat.
Seuraavien yhdeksän kuukauden ajan isä on sen ainoa elättäjä ja suojelija.
Kaksikon on tavoitettava saattue.
Norsulinnut kulkevat yhdessä hyvästä syystä.
Metsä on vaarallinen paikka.
Joukon viimeiset ovat suurimmassa vaarassa.
Luolafossa.
Väijyvä peto. Nopea ja ketterä.
Nyt ei ole välipalan aika.
Saattue on saapunut määränpäähän.
Sade on palannut tänne -
luoden kosteikkoja,
joissa on paljon ruokaa ja juomaa kaikille.
Entäpä peränpitäjät?
Viimeinenkin kuoriutunut poikanen on selviytynyt hengissä.
Kosteikkojen laajentuessa joukko kasvaa vuosi vuodelta.
Mannerjään sulaminen on aloittanut norsulintujen kultakauden.
Jättiläispeuran mahdollisuudet ovat kuitenkin yhä rajallisemmat.
Yli 3,5-metriset sarvet ovat metsässä haitaksi.
Hyeenat ovat löytäneet alajuoksulta ylityspaikan.
Ansassa.
Ihmeellinen pako.
Sarvien pudottaminen oli pelastus.
Uudet sarvet kasvavat seuraavaa parittelukautta varten.
Jättiläispeurojen ja luolahyeenojen aika alkaa kuitenkin olla lopussa.
Sapelihammaskissat ovat jäljittäneet mammuttilaumaa kahden päivän ajan.
Niiden kärsivällisyys on tuottanut tulosta.
Uros -
sai vamman ensimmäisessä hyökkäyksessä ja on jäänyt jälkeen.
Se on haavoittuvainen.
Nämä ovat ainutlaatuisia kissaeläimiä.
Naaraalla on leijonan voimat -
ja leopardin ketteryys.
Kissat selviytyvät vielä yhden talven.
Samoin mammuttilauma.
Niiden maailma on kuitenkin muuttumassa.
Uusi jääkaudella syntynyt saalistaja -
on leviämässä kaikkiin maailmankolkkiin.
Sen tarina jatkuu yhä.
Suuret nisäkkäät hallitsivat jääkaudella.
Lähes kaikki niistä kuitenkin kuolivat sukupuuttoon mannerjään sulaessa.
On erikoinen ja outo ajatus,
että kaikki suuret eläimet katosivat täysin.
Mitä niille tapahtui?
Ja miksi?
MINNE JÄTTILÄISET KATOSIVAT?
Vastauksia löytyy eräästä yllättävästä paikasta.
Los Angelesista.
Los Angelesin valtavan moottoritieverkoston nähdessään -
ei tule ajatelleeksi, että täällä on eniten…
APULAISKURAATTORI
…jääkauden jäänteitä koko planeetalla.
Vielä enemmän kuin Afrikan savanneilla.
Useimmat eivät muuta Los Angelesiin paleontologin työn takia.
Jotkut kuitenkin muuttavat.
Olen täällä siksi.
Emilyn on houkutellut tänne ainutlaatuinen paikka.
Asfalttijärvi on ikivanha, ja sen nimi on La Brea Tar Pits.
Se sisältää eniten jääkauden fossiileja koko maailman mittakaavassa.
Olemme löytäneet lähes viisi miljoonaa fossiilia -
ja kaivamme yhä esiin uusia lähes joka päivä.
Nämä asfalttijärvet -
olivat loukkuja, joihin juuttuivat ja jäivät säilöön -
kaikki niihin kävelleet elävät olennot.
Jääkauden elämä on tallentunut niihin uskomattomalla tavalla.
La Breassa on upean runsas kokoelma fossiileja.
Luita…
EVOLUUTIOBIOLOGI
…on löydetty sieltä todella paljon.
Sapelihammaskissoja on noin 3 000 yksilöä.
Hirviösusia on 5 000.
Fossiileja on kuin Aladdinin luolassa.
On outoa, että fossiililöydöt loppuvat tiettyyn aikaan.
Aivan kuin eläimet olisivat kadonneet maan pinnalta.
Luiden radiohiiliajoitus -
kertoo tarkasti, milloin eläimet katosivat.
Oli yllättävää, että lähes kaikki lajit -
katosivat täysin yhtäaikaisesti.
Niiden aika päättyi 13 000 vuotta sitten, eivätkä ne palanneet koskaan.
Valtavissa maisemissa vilisi laumoittain todella suuria -
jääkauden otuksia, mutta ne katosivat yhtäkkiä.
Eläinten katoaminen saa pohtimaan,
miksi se tapahtui niin nopeasti.
Yksi syy oli ilmaston muuttuminen -
liian nopeasti jääkauden lopussa.
Kaliforniassa se lämpeni kymmenen astetta parissa tuhannessa vuodessa.
Puolet puista katosi.
Kuivuus kesti kerrallaan vuosikymmeniä.
On mahdollista, että eläimet -
eivät vain voineet sopeutua muutokseen tarpeeksi nopeasti.
La Brean tutkimukset näyttävät jotain muutakin tapahtuneen.
Tiimi tarkasteli läheisen järven kairausnäytteitä -
ymmärtääkseen ympäristön silloisia tapahtumia.
Ne sisälsivät hyvin paljon kivihiiltä, mikä oli todella yllättävää.
Uusi laji oli saapunut.
Se toi mukanaan uuden tuhovoiman.
Tuli on tehokkain ihmisen keksimä työkalu.
Sillä tehtiin ruokaa, valaistiin pimeässä ja siistittiin maata metsästystä varten.
Kun ihmiset saapuivat tälle alueelle, kaikki oli valmista tulentekoa varten.
He toivat vain sytytyslähteen.
Kymmeniin tuhansiin vuosiin -
ei ollut koettu näin paljon ja näin laajoja tulipaloja.
Kuin pommin räjähdys.
Se voi hävittää ympäristön täysin…
ILMASTOTUTKIJA
…ja aiheuttaa kovasti paineita alueen eläimille.
Ei tiedetä, oliko tulipalot sytytetty tarkoituksella,
mutta ne tuhosivat eläinten elinympäristöjä.
Esivanhempamme olivat myös taitavia metsästäjiä,
mikä saattoi eläimet pulaan.
Koko planeetalla -
ilmastonmuutoksen ja ihmisen toiminnan yhdistelmä -
tappoi lähes kaikki jääkauden jättiläiset -
ja johti nykyiseen, meille tuttuun maailmaan.
Tekstitys: Liisa Sippola