Rodinka šavlozubých tygrů.
Po tisíciletí se jim tady na ledovém severu dařilo.
Nyní však hladovějí.
Kořist, kterou tyto kočkovité šelmy loví, začíná být v těchto údolích vzácností.
Protože se klima otepluje,
jsou spásači nuceni hledat nová naleziště potravy.
Dnes by tygři mohli mít štěstí.
Stádo mamutů zkouší novou trasu na jih.
Utkat se s tak silnými tvory je nesmírný risk.
Oni však nemají na vybranou.
Doba ledová se chýlí ke konci.
Jak se planeta ohřívá, každý zemský biotop se mění.
Led ustupuje, voda se vrací do krajiny
a lesní zvířata mají žně.
Ovšem vládci doby ledové čelí konci světa, jak ho znají,
a bojují o přežití.
PREHISTORICKÁ PLANETA: DOBA LEDOVÁ
VELKÉ TÁNÍ
VYPRÁVÍ TOM HIDDLESTON
Tygři konají.
Největší nebezpečí?
Obří samec.
Nevyzpytatelný a silný.
Tygřice je zraněná. Ale nevzdávají to.
Oteplování podnebí v této části světa změnilo migrační trasy.
Na pobřeží jsou důsledky nedozírné.
Led bohatý na minerály se rozpadá v obrovském množství.
Mělké moře se tak plní živinami.
Tyto mořské krávy sem připluly, aby mohly spásat záplavu bujných chaluh
vyživovaných tavnou vodou.
Tito obři doby ledové jsou příbuzní kapustňáků.
Ovšem velcí jako velryba.
Chaluhy jsou jejich oblíbená potrava.
Ty ale rostou pouze v mělkých pobřežních vodách.
Krmení zde tedy může být riskantní.
Po odlivu často uváznou na mělčině.
Na souši je příliš těžký na to, aby se pohnul.
A tato pláž dnes není ideálním místem pobytu.
Medvěd krátkočelý.
Více než o 200 kg těžší než medvěd lední.
A ještě vražednější.
Jeden z největších predátorů, který kdy žil od dob dinosaurů.
Zavětřil pach.
Nic podobného ještě neviděl.
Ale voní to jako potrava.
Celé je to dost matoucí.
Medvěd krátkočelý je schopný většinu zvířat rozcupovat.
Mořskou krávu naštěstí chrání tvrdá kůže tlustá kolem dvou a půl centimetru.
Útok medvěda je pro něj jen vyrušením.
Nebo možná vítaným škrábáním na zádech.
Opět se blíží příliv.
Rychle.
Medvědova šance získat potravu se vytrácí.
Je čas vrátit se k rodině.
Musí doplnit spoustu živin.
Na pobřeží, díky velkému tání, mají mořské krávy více výživných chaluh.
Zatímco pro mnohé obry doby ledové
je život čím dál těžší.
Zvířatům žijícím tisíce kilometrů jižně
oteplování podnebí mění tuto buš v nebezpečné místo.
V noci má mamut kolumbuský dostatek bezpečí, aby se tu krmil.
Ale jakmile vyjde slunce…
hrozí dokonce i tomuto obrovi nebezpečí.
Jezírko asfaltu.
Prosakuje na povrch z hloubi zemské kůry.
Dokud je chladné, je tvrdé a chodit po něm je bezpečné.
Když ovšem teplota vystoupá na 64 stupňů…
změní se v lepkavou smrtící past.
Dnes si vyžádalo novou oběť.
Severoameričtí šavlozubí tygři jsou mocní lovci.
Nepohrdnou však ani snadno dostupným pokrmem v podobě mršiny.
Slunce je nízko, takže je asfalt pod nohama stále pevný.
Pravlci obrovští.
Smrtící rivalové šavlozubých tygrů.
Loví ve smečkách a mají drtivý skus.
Smečka mláďata zabije, pokud dostane příležitost.
Tygři šavlozubí a pravlci obrovští jsou vyrovnaní soupeři.
Jenže asfalt všechno změnil.
Pravlci obrovští pomocí vytříbeného čichu najdou bezpečnou cestu.
Když jsou její koťata ve smrtelném nebezpečí…
najde sílu k útěku.
Smečka nemá jak pomoci.
Asfaltová jezírka způsobila smrt tisíců tvorů doby ledové.
Tato rodinka měla štěstí.
Jak po celém světě stoupá teplota,
život se dramaticky mění i na travnatých pláních doby ledové.
Tito sobi to zvládají.
Přežít je ovšem mnohem těžší pro veledaňky.
Obří jelenovitou zvěř doby ledové.
Aby tento samec prospíval, potřebuje otevřený terén.
Jak se ale do krajiny navrací voda,
získávají opět navrch lesy.
Je hrdým majitelem největšího paroží všech dob.
Širokého přes tři a půl metru.
V období páření pomáhá přivábit družku.
Ovšem v tomto období roku představuje přítěž.
Hyeny jeskynní.
Lítí predátoři dvakrát větší než vlk.
Tyto obry lovily po tisíce let.
Veledaňci jsou rychlí.
Když se rozeběhnou, vyvinou rychlost přes 80 km/h.
S náskokem hyeny přesprintuje.
Ty to však nevzdávají.
Mají odvěkou strategii.
Když se dokážou držet dost blízko, aby ho udržely v běhu
a nenechaly ho chytit dech,
mohou ho uštvat.
Možná dříve, než si myslí.
Je jen jediné východisko.
Je v bezpečí.
Prozatím.
Jak ledové příkrovy tají, zemská atmosféra je čím dál vlhčí.
Tady v tropech se lesy rozrůstají ještě rychleji než na severu.
A jsou plné prazvláštních zvířat.
Jako je tento bodlín.
Moc rád žere hmyz.
A ptačí vejce.
Ale tohle je nad jeho možnosti.
Taky jde o největší vejce všech dob.
A patří největšímu ptákovi všech dob.
Pštrosovi obrovskému.
Zářivě barevné krční laloky mu pomáhají zaujmout partnerku.
Tento obr se brzy stane otcem.
Ale něco je špatně.
Jeho ptáče si dává načas.
Mají zpoždění.
Pštrosi obrovští si synchronizují kladení vajec,
aby se jejich ptáčata vylíhla současně.
Hejno se společně vydává na výlet.
Když vážíte tunu, letecky to nepřichází v úvahu.
Nikomu se nechce zůstat pozadu.
Ale toto ptáče zkrátka nejde popohnat.
Ostatní už jsou pryč,
na cestě do letního sídla v mokřadech.
Ona má ale ještě poněkud vratkou chůzi.
Po dalších devět měsíců bude otec jejím výhradním živitelem a ochráncem.
Potřebují dohnat konvoj.
Pštrosi obrovští se pohybují společně z dobrého důvodu.
Les je nebezpečné místo.
Opozdilci jsou hlavním cílem.
Fosa Cryptoprocta spelea.
Šelma útočící ze zálohy, rychlá a mrštná.
Tohle není vhodná chvíle na svačinku.
Konvoj dorazil do cíle.
Vrátil se sem déšť…
a vytvořil tyto mokřady…
s dostatkem jídla a pití pro všechny.
Ale co opozdilci?
I poslední vylíhlé ptáče to zvládlo.
Jak se mokřady rozšiřují, jejich počty každým rokem rostou.
Velké tání je pro pštrosy obrovské počátkem zlatého věku.
Ale obřímu jelenovi se čas krátí.
V lese je paroží o šířce tři a půl metru přítěž.
Níže po proudu hyeny našly místo, kde lze řeku překročit.
Je v pasti.
Zázračný útěk.
Shození paroží ho zachránilo.
Nové mu naroste na příští období páření.
Ale čas jeho druhu i hyen se začíná naplňovat.
Šavlozubí tygři stopují stádo mamutů už dva dny.
Trpělivost se jim vyplatila.
Samec, zraněný při prvním útoku tygrů, zůstal pozadu.
Je zranitelný.
Ve světě kočkovitých šelem je její druh jedinečný.
Je silná jako lev…
a mrštná jako leopard.
Tyto kočkovité šelmy přečkají další zimu.
Stádo mamutů také.
Ale jejich svět se mění.
Nový predátor zrozený z doby ledové
se rozšiřuje do každého koutu planety.
A tenhle příběh se odvíjí doteď.
PREHISTORICKÁ PLANETA TAJEMSTVÍ POD LEDEM
Době ledové vládli obří savci.
Ale téměř všichni vymřeli během velkého tání.
Je bláznivé a velmi zvláštní,
že všechna ta velká zvířata, která kdysi existovala, zcela zmizela.
Co se jim stalo?
A proč?
KAM VŠICHNI TI OBŘI ZMIZELI?
Určité odpovědi skýtá jedno překvapivé místo.
Los Angeles.
Když přijedete do Los Angeles a uvidíte tu ohromnou spleť dálnic,
nenapadne vás, že tu je nejvíc pozůstatků…
KURÁTORKA
…doby ledové ze všech míst na Zemi.
Je to taková africká savana na druhou.
Většina lidí se sem nestěhuje kvůli paleontologii.
Ale někteří z nás ano.
Já tu jsem právě proto.
Emily tu je kvůli jednomu výjimečnému místu.
Kvůli prastarému asfaltovému jezírku s názvem La Brea Tar Pits.
La Brea Tar Pits je nejbohatší naleziště fosilií doby ledové na světě.
Nalezli jsme téměř pět milionů zkamenělin
a téměř denně odhalujeme další.
Tato jezírka asfaltu
fungovala jako pasti, které zachvátily a zakonzervovaly
cokoli živého, co do nich vkráčelo,
a vytvořila nejúžasnější záznam o životě v době ledové.
La Brea má neuvěřitelně bohatý fosilní záznam.
Počet kostí…
EVOLUČNÍ BIOLOŽKA
…nalezených zde je pozoruhodný.
Máme tu skoro 3 000 šavlozubých tygrů.
A 5 000 pravlků obrovských.
Je to nepřeberná zásobárna fosilií.
Divné ale je, že tento fosilní záznam najednou končí,
jako by zvířata zmizela z povrchu zemského.
Radiokarbonovou metodou datujeme kosti a přesně víme, kdy zvířata zmizela.
Překvapivé ovšem bylo, že téměř všechny tyto druhy zmizely přesně ve stejnou dobu.
Vytratily se před třinácti tisíci lety a už se nikdy znovu neobjevily.
Ty rozlehlé krajiny se hemžily stády obrovitých tvorů
doby ledové, po nichž se najednou zkrátka slehla zem.
Zmizení těchto zvířat vyvolává otázku: „Proč k tomu došlo tak náhle?“
Jednak se klima na konci doby ledové měnilo příliš rychle.
V Kalifornii se za pouhých pár tisíc let oteplilo o deset stupňů.
Zmizela polovina stromů.
Každé období sucha trvalo desítky let.
Je možné, že se zvířata
zkrátka nedokázala měnícímu se klimatu dost rychle přizpůsobit.
Dle výzkumu v oblasti La Brea se však dělo něco jiného.
Členové týmu se zaměřili na jádrové vzorky z nedalekého jezírka,
aby pochopili, co se v té době dělo s životním prostředím.
A velkým překvapením bylo, že docházelo k rozmachu hnědého uhlí.
Přišel nový živočišný druh.
S novou, ničivou silou.
Oheň je nejmocnější nástroj, co kdy lidé získali.
Rozděláváme ho, abychom vařili, viděli v noci a vyčistili půdu k lovu.
První lidé, kteří přišli do této oblasti, žili v učiněném sudu s prachem.
Lidé přinesli zdroj vznícení.
Za desítky tisíc let
nikde poblíž nebyla vůbec žádná míra požární aktivity.
Jako výbuch bomby.
Dokáže zcela zničit okolní prostředí…
KLIMATOLOŽKA
…a dostat zvířata pod ohromný tlak.
Zda požáry byly záměrné, nebo neúmyslné, to není známo.
Ale zničily zvířatům přirozené prostředí.
A dohromady s loveckými dovednostmi našich předků
šlo o smrtelný koktejl.
Po celé planetě tato kombinace změny klimatu a lidské činnosti
vyhubila téměř všechny tvory doby ledové,
což stvořilo svět, jak ho známe dnes.
Překlad titulků: Jiří Sailer