EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Tog nummer 1486 til Gare du Nord, Paris, holder ved platform otte.
Passagerer bør gå ombord...
Kom.
Det er her.
Stop! Politi!
Stop! Stop dem!
-Gå! -Kom nu!
Stop! Politi!
-Bøsse! -Håndjern!
-Rejs dig op! -Op!
Før det afskum væk!
-Op! -Nej.
Slap af.
Kom så.
Undskyld mig. De er vist på den forkerte plads.
Gabino er anholdt.
Mexicaneren slap væk, men ham finder de snart.
-Det er bedst for alle. -Han er dit barnebarn.
Han ligner sin mor.
Fr. Amparo.
Du fik Gregorio til at sende ham i fængsel.
Du kan få ham ud igen.
Din søn er, hvor han bør være, med sin egen slags.
Du ender blandt mordere, medmindre du får ham ud.
Hvad vil drengen sige? Fra en fængselscelle?
-Ingen vil lytte til ham. -Du glemmer, at jeg stadig har brevet.
Skrevet af en seksuel afviger uden troværdighed.
Tænk nøje over, hvad du vil gøre.
Du ved ikke, hvad jeg vil gøre for at redde min søn.
Nå, derfor ville du have pistolen.
Jeg er glad for, at du endelig er blevet det, du altid har foragtet.
POLITI
Nu får du som fortjent, svans!
AT DØ ER AT TJENE
Herinde.
-Jeg vil tale med min far. -Er du sikker på det?
-Hvad anklages jeg for? -Alt, bortset fra at være bøsse.
Giv os et øjeblik.
Hvem gjorde det?
Var det herinde?
Betyder det noget?
Gabino, søn…
Tro mig, det gør mere ondt på mig end på dig.
Det hele er ude af mine hænder.
Men loven er loven,
og du har begået en forbrydelse.
Det forstår du godt, ikke?
-Jeg har gjort intet galt. -Det ved jeg.
Hør på mig. Det er bedre for dig på en anstalt,
hvor du kan få den behandling, du skal bruge...
...for at rette op på din afvigelse.
Lad mig tage tilbage til Mexico. Jeg kommer ikke tilbage.
-Jeg ønsker, at du bliver rask. -Lázaro er kun en ven.
En ven?
Jeg forbander den dag, han kom ind i vores liv!
Vagter!
Hvor er din ven?
Langt herfra.
På vej til Frankrig.
Bliver du ved med at lyve, kan jeg ikke hjælpe dig.
Sidste chance.
Hvor er han?
I Frankrig.
Nej!
Far!
Vær nu sød!
Det er nok.
-Men min søn er derinde! -Beklager, frue.
Ring til min mand.
Frue, han beordrede, at De ikke måtte komme ind.
Hvordan? Han ved ikke, jeg er her.
-Han vidste vel, De ville komme. -Jeg har ret til at se ham.
Frue! Tving os ikke til at bruge magt.
Stop ikke.
ADLYD - ARBEJD FRANCO - SPANIEN
Denne faktura er...
Hvad sker der her?
Vi tales ved.
Gregorio forrådte os.
Hvorfor?
Måske fik han et bedre tilbud.
Uden at sige det?
Hvad gør vi?
Det aner jeg ikke, min søn.
-Hvad om vi øger hans andel? -Det duer ikke.
-Vi må gøre noget, far. -Nej.
Han tog sin beslutning, og jeg tog min. Jeg angav hans bøssesøn.
Gabino?
Han gav selv ordren, og Gabino blev fanget.
Hvad tænkte du dog på?
En strid med Falcón kan få os anklaget for korruption.
Nej, det er værre for dem end for os.
Vi kan blive ruineret på grund af dig!
Sådan taler du ikke til mig igen.
Aldrig.
-Må jeg få lidt mere vand? -Du har fået.
Goddag.
Hvem er du?
Jeg kender dig. Jeg var der, da de afhørte dig.
Jeg er her af samme grund, som du.
Hvorfor er vi her?
Du er ikke spansk, vel?
Jo.
Men jeg har boet i udlandet i mange år.
Bare rolig. Rige børn som dig kommer altid ud.
Nogle homofile er heldige.
Hvordan heldige?
Min egen far prøver at kvæle mig, for at være den jeg er.
Pis.
Ven.
Gør du mig en tjeneste, hvis du kommer ud?
Chancerne er ikke gode.
Jeg beder dig.
Gå til Apodaca-gaden nummer 15, og spørg efter David.
Fortæl ham, at jeg elsker ham.
Sig, han må gemme sig, for jeg...
Jeg kommer aldrig ud. Og jeg er snart nødt til at nævne navne.
Jeg er overrasket, Gregorio.
Øjeblikke som disse definerer en mand.
Tak.
Undskyld, jeg spørger, Gregorio,
men tror du, din søn er aktiv eller passiv?
Det ved jeg ikke.
Jeg spørger, så vi kan finde et bedre sted til ham. I Huelva eller Badajoz.
Men jeg tænkte, at vi måske med din tilladelse,
kunne sende ham på en psykiatrisk anstalt, hvor hans sygdom kunne behandles.
Det er uortodokst, men...
...vi kan måske gøre en undtagelse for din søn.
Tak.
Hvad med den anden bøsse?
Vi arbejder på det.
Ved du, at sagen er blevet et eksempel?
Ja.
Andre vil tænke sig om, før de gør den slags svineri.
Svigt mig ikke, Gregorio.
Carlos! Gården.
Kun to minutter.
Hvordan går det?
Hvorfor er du her?
Har du sagt noget om mig?
Hvad hvis jeg har?
Jeg er ikke et røvhul.
Gabino, undskyld.
Jeg ønskede blot, at I rejste. Jeg advarede jer.
Jeg havde mine grunde. Du var i fare.
Og du havde intet med det at gøre?
Det sværger jeg.
Det gør mig intet godt, at du er anholdt.
Jeg har været en skidt ven, siden du kom tilbage,
men livet er anderledes her.
Et helvede nogle gange.
Er du og Lázaro sammen?
-Lázaro er kun en ven. -Fortæl mig sandheden.
Det er sandt.
Det er det hele.
Bare en god ven.
Ved du, om han er fundet?
Jeg vil hjælpe dig.
-Alonso... -Du endte det værste sted.
Et forfærdeligt sted.
Du behøver ikke at lide mere.
Fik De det?
Hvad er det?
Nøglen til hendes skab.
Der har hun det.
Hvorfor tog De det ikke?
Jeg må ikke komme i klubben.
Rosario, har du set min skabsnøgle?
Nej, det har jeg ikke.
Hvorfor skulle jeg det?
Det er en lille nøgle. Den var i smykkeskrinet.
Jeg rører aldrig noget der.
Nogen har taget den.
Kun De ved, hvad den er til.
Undersøg mit værelse, hvis De vil.
Har De talt med fr. Amparo?
Hvad sagde De til hende?
Undskyld, frue.
Jeg er ked af, at De oplever, at personen, De elsker mest, er i fængsel.
Hallo?
Fr. Falcón? Det er Pilar Domínguez.
Hvem?
Pilar Domínguez fra skydeklubben.
Selvfølgelig.
Undskyld forstyrrelsen, men den mexicanske dreng er her,
og hans tilstand...
-Er han okay? -Ja...
Bed ham blive. Lad ham ikke gå.
SIKKERHEDSDEPARTEMENTET LØSLADELSESATTEST
Søn!
Jeg er ved at få stemplet.
Hvis alt går godt, får fr. Amparo det,
før de fører ham bort.
Der er stadig håb. Vi får ham ud.
Hvad er der?
Far er død.
De sagde, det var lungebetændelse.
Det passer ikke.
De kunne tage fejl. Der er så mange fanger.
Nej, det er ingen fejl.
De tager fejl.
Mor.
Han er død.
Frue? Denne vej.
-Så nogen ham? -Nej. Han er herinde.
-Jeg troede ikke, jeg skulle se dig igen. -Heller ikke jeg.
Hvad er der sket?
Det skete så hurtigt.
-Vi blev adskilt. Undskyld... -Det var ikke din skyld.
-Hvordan har han det? -De lader mig ikke se ham.
-Kan du ikke tale med din mand? -Gregorio stopper aldrig.
Vi må gøre noget.
Der er kun en løsning.
Er Gregorio god imod Dem?
Ja, han er meget krævende, men jeg lærer meget.
Det glæder mig.
Jeg havde ikke bedt, ham give Dem jobbet,
hvis ikke jeg troede, at De kunne klare det.
Ikke om Deres forældre havde tigget mig.
Vi måtte finde den rette person, og det gjorde vi.
Tak. Det er en stor chance.
Det ved jeg.
Nu skal De gøre mig en tjeneste.
Undskyld mig?
Jeg har brug for en løsladelsesattest, som denne.
Med samme navn,
men stemplet og i ét stykke.
-Hvorfor spørger De ikke Deres søn? -Det rager ikke Dem.
-Jeg kan blive fyret. -Måske.
Men gør De det ikke, bliver De helt sikkert fyret.
-Frue, de er klar til Dem nu. -Tak, jeg kommer straks.
Og gør det nu.
Da jeg var 20 år, vandt jeg ungdomsturneringen i dueskydning.
Fra den dag blev både klubben og våben en vigtig del af mit liv.
Ja, jeg har altid haft et exceptionelt sigte.
Jeg har sjældent ramt ved siden af, hvad angår duer eller i livet.
Her mødte jeg Cristóbal, min mand. Må han hvile i fred.
Og her deltog jeg i flere fester, end jeg kan huske,
omgivet af venner, nogle af dem er her i dag.
Venner, som jeg altid har støttet i gode og dårlige tider.
Derfor, 50 år efter min sejr…
Ja, 50, men lad os gå stille med det.
Halvtreds år senere kan jeg stolt indvie ungdomsturneringen i dueskydning.
Jeg er også meget stolt af dagens unge deltagere,
og jeg har kun et råd at give.
God skydning og sejr er ikke kun et spørgsmål om et godt sigte,
men om at være forudseende.
For at være det skal man være koldblodig.
Man vil ikke kun have vundet et trofæ,
man vil have vundet en af livets kampe:
At undgå frustration.
-Må den bedste vinde. -Bravo!
Tak. Tak, allesammen.
-Hvor har du været? -Mit gevær lå i bilen.
Er du min mor nu?
Tag det roligt. Du er umulig at tale med.
Så lad være.
De er altid så charmerende. Vidunderlig tale.
Og en dejlig dag. Det var overskyet tidligere, men det ser bedre ud.
Ja, en dejlig dag. Jeg håber, den også er god for Dem.
-Ja. -Selvom De ikke ser for godt ud.
-De damer? -Ja.
En skam at forevige dette.
Nyd turneringen.
Tak, Amparo.
Klar.
Klar!
Træk.
Kom ind.
Hr. Gregorio?
Jeg lægger Deres skjorte på sengen.
Tak.
Rosario!
Rosario?
En god indsats af en, der er sikker på at tabe.
Taler du om dig selv?
-Snik-snak. Du græder, når trofæet er mit. -Som om det sker.
Undskyld mig. Må jeg tale med Dem?
Jeg ved, det ikke er min sag, men jeg har set Dem sammen…
Hvad taler De om?
Mexicaneren på flugt. Han er blevet set her.
Har De set ham?
Han løb ud i skoven.
Fortæl det ikke til nogen. Forstået?
Der er ingen vej tilbage.
Jeg vil aldrig fortryde det.
Der er de!
-Til klubben med dem! -Kom så!
-Gå så. -Kom så.
Undskyld, frue.
Kom så!
Slip mig!
Kom så!
-Hvor er Mina? -Hold mund!
KÆRE MOR…
Hallo?
Jeg ringer fra skydeklubben.
Vi fandt fr. Falcón i skoven med den undslupne mexicaner.
Hvad siger De?
Vi fandt dem begge i skoven.
Nøgne.
Er De sikker?
Ja. Jeg er virkelig ked af det.
Hvem fandt dem?
Santos' datter, Cayetana.
Kom så.
Hvorhen?
-Få ham ud derfra. -Javel.
Lov mig, at du gør det. Sværg på det.
Det lover jeg.
Porten.
-Luk op! -Jeg kan ikke lukke Dem ind.
-De siger, han er farlig. -Nu!
Bare rolig.
-Hvad vil du? -Jeg gør dig ikke fortræd.
Det er min skyld.
Jeg troede ikke, det kom så vidt.
Siden jeg først så dig, ville jeg være sammen med dig.
-Vær sød at tilgive mig. -Jeg vil ikke høre det.
Lad mig hjælpe dig.
Jeg kan få dig ud herfra, hvis du vil.
Det her får dig til Barcelona, så direkte til Paris.
Det er nu eller aldrig.
-Jeg kan ikke. -Jo, du kan.
For jeg er sammen med dig.
Du og jeg.
I Paris.
Forestil dig det.
Du danser der og mig ved din side.
En ny begyndelse for os begge langt væk fra disse mennesker.
Du skal bare sige ja.
Jeg vil gerne.
Vil du?
Lad os rejse.
Din stakkels idiot!
Du var nær sluppet afsted med det.
Du burde have været klogere.
Tror du, at en som dig kan vinde over folk som mig?
Nej, men jeg nød forsøget.
Vagt!
Bind ham fastere. Han prøvede at flygte.
-Hvorfor skal vi i klubben? -Det finder du snart ud af.
Hvor mange fejl kan én person begå?
Jeg har taget fejl af dig flere gange.
Kunne jeg blot skrue tiden tilbage.
Jeg fortryder, det der skete, min dreng.
Jeg ved ikke, om jeg nogensinde kan tilgive mig selv.
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Fra det øjeblik min søn besluttede at gifte sig med dig,
vidste jeg, det blev en katastrofe.
Tag det ikke ilde op, men jeg har altid fundet dig dum.
Men ikke dum nok til at ødelægge alt.
Sig, hvad du vil.
Tror du ikke, at jeg er ligeglad?
Har du mistet al respekt?
Det burde du ikke. Du er stadig min søns kone.
En bedragerske, ja,
men hvad kan man forvente af en mexicaner?
Mina, jeg ville ønske, vi var kommet bedre overens.
Det er umuligt.
Din slags er ikke til at stole på.
Ved du, hvorfor jeg dræbte ham?
Man bliver gift fuld af håb og tro på, at den mand, man vælger,
vil gøre én lykkelig resten af livet.
Men før man ved af det,
er man låst inde i et gyldent bur, hvorfra flugt er umuligt.
Manden ser ikke længere på dig. Han lader dig ikke tale.
Man bliver ingenting.
Man kan kun holde ud.
Eller prøv at flygte.
Det virkelige problem er,
at man har en søn at opdrage på trods af manden.
Da han vendte ryggen til mig, vendte jeg mit gevær mod ham.
"Cristóbal, se!"
Han vendte sig, og jeg tøvede ikke.
Jeg skød ham bare sådan.
Jeg ved ikke, om det var mig.
Det næste, jeg husker, var,
at han lå på jorden,
og jeg holdt geværet i hænderne.
Da så jeg Gabino stå ved siden af et træ og se på mig.
Jeg troede, han var let at håndtere. Børn bliver let forvirrede.
Men nu ved jeg, at han vidste præcist, hvad der skete.
Det var for sent.
Nu fortryder jeg. Jeg var sådan et fjols.
Han er skrøbelig, men han er også bøsse.
Jeg burde have vidst, han ville sladre.
Hvor vover du!
Jeg skulle have ordnet det den eftermiddag.
Vi var blevet skånet denne skammelige prøvelse.
Pyt med, hvad der sker mig,
men du kommer til at fortryde at have lagt dig ud med min søn.
Vi er to vrede mødre,
og forskellen mellem os to er,
at du mangler modet, jeg havde, da jeg reddede min søn.
Deres søn er her, frue.
Du spiller offeret, og det nytter intet.
Synd, du ikke har tid til at ordne det.
-Jeg sendte en bil efter Dem. -Af vejen.
Gregorio?
Gregorio.
Vi har låst hende inde i taxidermi-rummet.
Hvorfor tog det så lang tid? Det var så pinligt.
Hvorfor?
-Hvorfor gjorde du det? -Hvordan ved du, at det er sandt?
Hvis du tror, jeg er morder, så dræb mig lige nu.
Alt, jeg har gjort, har været for os. Behandl mig ikke sådan.
-Amparo, har du det godt? -Ja, fint.
-Godt, vi skal hjem. -Ja.
Alonso, vil du køre?
Kør bare, jeg indhenter jer.
Jeg beder dig.
Ved du, hvad det værste er ved at lyve hver dag?
Ved at vågne med bare en tanke og ikke kunne slippe af med den?
På et tidspunkt bliver man gal.
Man ved ikke, om ønsket er ægte eller resultat af galskaben.
Jeg er glad for, du ved det.
Du gjorde mig en tjeneste.
Nu ved jeg, hvad jeg vil.
Lad mig være.
Hvordan er det at ligge med en mand?
-Gå. -Vær nu sød.
Første gang var ikke i byen. Jeg var på landet.
Jeg boede hos mine bedsteforældre.
Naboens søn inviterede mig ud at svømme hver dag.
Han var lidt ældre. Han tog mig med på sin cykel.
Jeg var bange.
En dag bad han mig lægge armene omkring sig.
Så jeg ikke faldt af.
Jeg kunne kun høre lyden af cikaderne.
Vi kom til vandhullet, og han havde glemt sine badebukser.
"Lad os tage tilbage," sagde jeg. Han insisterede på at blive.
Han tog bukserne af.
Og så tog han mine bukser af.
Jeg forventede det ikke, men jeg havde drømt om det så længe.
Han kyssede min hals,
min ryg...
Jeg følte mig beruset.
I stand til alt.
Så sænkede jeg hånden og rakte bagud.
Han var enorm.
Han bad mig slappe af, og det hjalp.
Min mave slog knuder.
Det var som et frit fald, lige før du rammer jorden,
og pludselig flyver du.
Jeg kunne mærke alt.
Hans tunge.
Hans sved.
Hofterne, der slog imod mig.
Bare sådan… indtil jeg overgav mig til nydelsen.
Nej! Alonso, nej!
Slip den.
Slip den. Gør det ikke.
Jeg forlader dig ikke.
Vi må hjælpe hinanden.
Hvad sker der?
Halløj!
-Gabino, kom tilbage! -Far, hvad gør du?
-Far! -Slip ham!
-Far! -Rør ham ikke!
-Gregorio! -Lad dem gå.
-Gregorio! -Forsvind!
Far, gør det ikke.
Jeg kan ikke bare se til.
Er du ligeglad med, at din mor er utro med din ven?
Det er ikke sandt.
Fortæl ham det.
Mor?
Min skat.
I fortjener at dø som hunde.
Du dræbte os alle for år tilbage.
Luder!
Kom her.
Kom, min dreng. Du gør det.
Tag geværet.
Tag det.
Genskab vores families tabte værdighed.
Gør det!
Løft geværet.
Svans!
Du er en svans!
Løft geværet.
Løft geværet, svans!
Løft geværet.
I får ikke lov at tage alt fra mig!
-Løb! -Spred jer!
Den, jeg elskede mest, er død nu,
men jeg er her stadig.
Du valgte et dårligt tidspunkt at komme på besøg.
Ramte jeg dig i benet? Sikke en skam.
Bare rolig.
Jeg hjælper dig.
Sænk hånden, danser!
I to er de næste!
Hørte I mig?
I er de næste.
Ser stedet bekendt ud?
At vende tilbage til Spanien for dette…
Skæbnen er så lunefuld, ikke?
-Kom ikke nærmere, eller jeg skyder. -Brug ikke den tone overfor din bedstemor.
Du har ikke modet.
Cristóbal, se!
Dit blod løber i mine årer.
Nej!
-Klar. -Klar!
-Træk! -Træk!
Tekster af: Anja Molin