PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Věnujte pozornost hlášení. Vlak společnosti RENFE číslo 1486
do Severního nádraží v Paříži čeká na osmé koleji.
Cestující mohou začít nastupovat…
Jdeme.
Už je tady.
Stůjte! Policie!
Stát! Zastavte je!
- Ty běž! - No tak!
Stůj! Policie!
- Buzerante! - Spoutej ho!
- No tak, vstávej! - Zvedni se!
Odveďte toho neřáda!
- Vstávej! - Prosím…
Ani se nehni.
Tak pojď, jdeme.
Promiňte.
Asi sedíte na špatném místě.
Gabina zatkli.
Mexičan jim utekl,
ale brzy ho dostanou taky.
Je to tak lepší.
Je to váš vnuk.
Není to má vina, je po matce.
Madam Amparová!
Řekla jste Gregoriovi, aby ho nechal zavřít…
tak ho přesvědčte, ať ho pustí.
Tvůj syn je s ostatním zvrhlíky tam, kde má být.
A vy s ostatními vrahy, zůstane-li tam.
Teď si může říkat, co chce. Z vězeňské cely.
Nebudou mu nic věřit.
Zapomínáte, že mám ten dopis.
Napsaný nedůvěryhodným sexuálním deviantem.
Rozmyslete si…
co uděláte.
Nevíte, čeho jsem kvůli záchraně syna schopná.
Tak proto jsi chtěla zbraň.
Jsem ráda, že ses konečně stala tím, čím jsi vždycky pohrdala.
POLICIE
Dostaneš, co ti patří, buzíku!
SMRT JE MILOSRDNÁ
Dovnitř.
- Chci mluvit s otcem. - Víš to jistě?
- Z čeho jsem obviněn? - Ze všeho kromě teploušství.
Dejte nám chvilku, prosím.
Kdo ti to udělal?
Bylo to tady?
Není to jedno?
Gabino, synu…
Mě to bolí…
víc než tebe.
Celá ta záležitost…
jde mimo mou kontrolu.
Ale zákon je zákon…
a ty jsi spáchal zločin.
To chápeš, nebo ne?
- Nic jsem neudělal, otče. - Já vím. Poslechni.
Poslouchej mě. Je lepší být v takovém zařízení,
kde se ti dostane potřebné léčby.
Aby se ti ta deviace napravila.
Pusť mě do Mexika. Slibuju, že se nevrátím.
- Chci, aby ti bylo líp. - Lázaro je jen kamarád.
Kamarád? Přítel!
Lituji dne, kdy vstoupil do našeho života.
Stráže!
Kde je tvůj kamarád?
Daleko odsud.
Na cestě do Francie.
Jestli budeš dál lhát, nebudu ti schopen pomoct.
Poslední šance.
Kde je?
Ve Francii.
Ne!
Otče!
Prosím!
To by stačilo.
- Ale já tu mám syna! - Je mi líto, madam.
Zavolejte mi muže.
Madam, dal mi rozkaz, že vás nesmí pustit.
Jak je to možné? Neví, že jsem tady.
- Asi to tušil. - Mám právo ho vidět.
Madam!
Nechceme užívat násilí.
Nezastavujte.
POSLUŠNOST – PRACOVITOST FRANCO – ŠPANĚLSKO
Ta faktura je…
Co se tady děje?
Dořešíme to pak.
Gregorio nás zradil.
Proč?
Zřejmě má od jiné firmy lepší nabídku.
Aniž by nám to řekl?
Co budeme dělat?
Nevím, synu. Nemám tušení.
- Co mu zvýšit podíl? - Ne, to by nezabralo.
- Musíme něco udělat, otče. - Ne.
On se nějak rozhodl a já taky.
Nahlásil jsem jeho syna.
Gabina?
Sám k tomu dal příkaz. Tak ho sbalili. Víc nevím.
Co tě to napadlo?
Válka s Falcóny přinese obvinění z korupce.
To by neudělali. Pro ně je to horší než pro nás.
Kvůli tobě nás to může zničit, otče!
Takhle jsi se mnou mluvil naposledy.
Naposledy.
- Můžu poprosit o vodu? - Máš svůj příděl.
Ahoj.
Kdo jsi?
Viděli jsme se, když tě vyslýchali.
Jsem tu ze stejného důvodu.
Proč jsme tady?
Nejsi Španěl, že ne?
Jsem.
Ale dlouho jsem žil v zahraničí.
Neboj se.
Boháče jako ty pokaždé pustí.
Někdo má štěstí.
V čem?
Že v tobě vlastní otec dusí tvoji přirozenost?
Kurva.
Příteli.
Uděláš pro mě venku něco?
Moc to nevidím.
Snažně tě prosím.
V ulici Apodaca…
se na čísle 15 ptej po Davidovi.
Musíš mu říct, že ho miluju.
Ať se schová…
protože…
já se odsud nikdy nedostanu.
Brzy mě donutí vyzradit jména.
Jsem příjemně překvapen, Gregorio.
Takové chvíle odhalují pravé muže.
Děkuji, pane.
Nechci nijak vyzvídat…
Gregorio…
ale myslíte si, že váš syn je aktivní nebo pasivní?
To nevím, pane.
Zařídím, aby byl v lepší věznici.
Huelva nebo Badajoz…
Jistě, chápu. Ale říkal jsem si,
že bychom ho s vaším svolením
mohli poslat do psychiatrického zařízení, kde by se z toho léčil.
No, to je dost neobvyklé…
ale protože je to váš syn, mohli bychom učinit výjimku.
Děkuji, pane.
A co ten…
druhý homosexuál?
Pracujeme na tom.
Víte, že se z toho stal ukázkový případ?
Ano.
Ostatní si to dobře rozmyslí, než se do takové nechutnosti pustí.
Nezklamte mě, Gregorio.
Carlosi! Na dvorek.
Maximálně dvě minuty.
Jak se máš?
Proč jsi tady?
Řekls jim to i o mně?
A co když jo?
Nejsem takový hajzl.
Je mi líto.
Radil jsem, ať odjedeš.
Mé varování jsi neuposlechl.
Snad už mě chápeš. Byls v ohrožení.
Máš s tím něco společného?
Ne, přísahám.
Co bych z tvého uvěznění měl?
Vím, že jsem po tvém návratu nebyl dobrý kámoš…
ale je to tu
teď jiné.
Občas je to peklo.
Chodíš s Lázarem?
- Lázaro je jen kamarád. - Mně to můžeš říct.
Je to tak.
Není to nic víc.
K mé lítosti jen kámoš.
Nevíš, jestli ho našli?
Chci ti pomoct.
- Alonso, přísahám… - Jsi v tom nejhorším.
Strašné místo.
Nemusíš už dál trpět.
Máš ten dopis?
Co to je?
Klíč od její skříňky.
Dopis je v ní.
Proč jsi ho nevzala?
Nemám do klubu přístup.
Rosario, nevidělas můj klíč od klubové skříňky?
Nevím, madam.
Jak bych to mohla vědět?
Takový malý klíč. Mívám ho v toaletním stolku.
Ničeho se nedotýkám, madam.
Někdo ho vzít musel.
Jsi jediná, která ví, od čeho je.
Klidně mi prohledejte pokoj.
Mluvila jsi s madam Amparovou?
Cos jí řekla?
Je mi líto, madam.
Mrzí mě, že už víte,
jaké to je mít milovanou osobu ve vězení.
Haló?
Paní Falcónová? Tady je Pilar Domínguezová.
Kdo?
Pilar Domínguezová ze střeleckého klubu.
Jo tak.
Promiňte, že ruším, madam, ale je tady ten Mexičan Lázaro.
Je ve stavu…
- Je v pořádku? - Ano, je…
Řekni mu, že jsem hned tam. Nenech ho odejít.
GENERÁLNÍ BEZPEČNOSTNÍ ÚŘAD PROPOUŠTĚCÍ PŘÍKAZ
Synu!
Brzy získám to razítko.
Jestli vše půjde, jak má, madam Amparová mi ho dá,
než ho odvezou.
Pořád je tu naděje, synu. Dostaneme ho ven.
Co se děje?
Otec je mrtvý.
Prý to byl…
zápal plic.
To není možné.
Mohli se splést.
- Je tam tolik vězňů. - Ne, nespletli se.
Mýlí se.
Matko.
Je mrtvý.
Madam? Tudy.
- Viděl ho někdo? - Ne, madam. Je uvnitř.
Já myslela, že už tě neuvidím.
Taky jsi si to myslel.
Co se stalo?
Seběhlo se to rychle.
- Rozdělili jsme se. Přísahám, že… - Není to tvoje chyba.
- Jak mu je? - Nepustí mě za ním.
- Nemůžete promluvit s manželem? - Gregorio nikdy neustoupí.
Něco musíme udělat.
Máme jedinou možnost.
Takže se k vám Gregorio chová dobře?
Ano, je náročný,
ale hodně se učím.
To jsem ráda.
Netrvala bych na tom, aby vám tu práci dal,
nebýt si jistá, že to zvládnete.
I kdyby mě vaši rodiče prosili.
Potřebovali jsme najít toho pravého, což se nám určitě podařilo.
- Moc děkuju. Je to skvělá příležitost. - To já vím.
Nyní vás za to požádám o protislužbu.
Co prosím?
Potřebuju propouštěcí příkaz.
Stejný jako tento…
s tím samým jménem.
Jen musí být s razítkem a vcelku.
- Proč o to nežádáte rovnou syna? - To není vaše věc.
- Madam, můžou mě vyhodit. - Možná.
Ale jestli to neuděláte, tak vás vyhodí zcela určitě.
- Madam, už na vás čekají. - Dobře, hned tam přijdu.
A udělejte to hned.
Když mi bylo dvacet…
vyhrála jsem turnaj mladých střelců holubů.
Od toho dne se pro mě tento klub i zbraně
staly nedílnou součástí mého života. Ano…
vždy jsem měla výjimečnou mušku.
Zřídka jsem minula cíl.
Ať už při střelbě, nebo v životě.
Tady jsem potkala manžela Cristóbala. Ať odpočívá v pokoji.
A bylo to tady…
kde jsem se zúčastnila více večírků než kdekoli jinde.
Obklopena přáteli, někteří z nich jsou tu i dnes.
Přátelé, za kterým jsem vždycky stála, v dobrých i zlých časech.
Ze všech těchto důvodů, padesát let po mém vítězství…
Ano, vážně padesát, ale nechme si to pro sebe.
A o padesát let později jsem hrdá na to,
že slavnostně zahajuji turnaj mladých střelců holubů.
Jsem také hrdá na dnešní mladé soutěžící.
Ráda bych udělila jednu dobrou radu…
střelba a vítězství
nejsou jen otázkou dobré mušky,
ale také vás naučí předvídat.
Za tímto účelem…
je potřeba být chladnokrevným.
Nejenže vyhrajete trofej.
Zvítězíte i v jedné z životních bitev:
vyhnete se pocitu marnosti.
- Ať vyhraje nejlepší! - Bravo!
Děkuju. Všem vám děkuju.
- Kde jsi byl? - Nechal jsem v autě pušku.
Jsi snad moje máma?
Jen klid. V poslední době se s tebou nedá bavit.
Tak se nebav.
Pokaždé jste okouzlující. Taková nádherná řeč.
A k tomu krásný den.
Ráno bylo zamračeno, ale očividně se to zlepšuje.
Ano, je hezky. Snad vás to taky povzbudí.
- Určitě. - Zatím moc dobře nevypadáte.
- Dámy? - Ano.
Smůla, že vás zvěčnil zrovna dneska.
Ať se vám turnaj líbí.
Díky, Amparová.
Připravit.
Připraven!
Teď.
Vstupte.
Done Gregorio?
Položím vám košili na postel.
Děkuju.
Rosario!
Rosario?
Na někoho, kdo zcela jistě prohraje, si dost věříš.
Mluvíš o sobě?
Jen tak dál.
Až získám trofej, budete plakat.
To jistě.
Promiňte. Můžeme si promluvit?
Vím, že mi do toho nic není, ale když jsem vás viděla spolu…
O čem to mluvíš?
O tom Mexičanovi na útěku.
Byl spatřen v areálu.
Tys ho viděla?
Zaběhl do lesa.
Nikomu o tom neříkej. Rozumíš?
Teď už není cesty zpět.
Nikdy toho nebudu litovat.
Tamhle jsou!
Odveďte je do klubu!
- Pohyb. - No tak, rychle.
Promiňte, madam.
Jdeme!
Pusťte mě!
Jdeme!
- Kde je Mina? - Drž hubu!
DRAHÁ MATKO…
Haló?
Pane, volám ze střeleckého klubu.
V lese jsme našli paní Falcónovou s tím Mexičanem, který utekl.
Co to říkáte?
Oba jsme je našli v lese, pane.
Nahé.
Víte to jistě?
Ano, pane. Moc mě to mrzí.
Kdo je našel?
Santosova dcera Cayetana.
Jdeme.
Kam?
- Propusťte ho. - Ano, pane.
Slib mi, že to uděláš. Slib mi to.
Máš moje slovo.
Bránu!
Otevřete!
Nemůžu vás pustit. Prý je nebezpečný.
Okamžitě!
Neboj se.
Co chceš dělat?
Neublížím ti.
Je to moje vina.
Že to dojde tak daleko…
jsem ale nečekala.
Jen co jsem tě poznala,
přeju si být s tebou, Lázaro.
Prosím.
Odpusť mi.
- Prosím. - Nechci to slyšet.
Aspoň ti pomůžu.
Můžu tě odsud hned dostat, jestli chceš.
Tohle je na cestu do Barcelony a pak do Paříže.
Teď, nebo nikdy.
- To nemůžu přijmout. - Ale ano.
Pojedu totiž s tebou.
Ty a já.
V Paříži.
Chápeš to?
Ty tam budeš tančit a já stát po tvém boku.
Oba s čistým štítem…
daleko od těchhle lidí.
Stačí, když budeš souhlasit.
Moc to chci.
A ty?
Jdeme.
Pojď.
Ty ubohý idiote!
Málem…
ti to prošlo.
Měla jsem tě za chytřejšího.
Může si snad někdo jako ty…
zahrávat s lidmi jako já, a vyhrát?
Ne,
ale těší mě to.
Hlídači!
Svažte ho důkladněji.
Pokoušel se utéct.
Proč jedeme do klubu?
To brzy zjistíš.
Nevím, kolik chyb může jeden člověk udělat.
Ale já se v tobě zmýlil víc než jednou.
Kéž bych mohl vrátit čas.
Hrozně moc lituju toho, co se stalo.
Nevím, jestli si někdy odpustím, anebo jestli mi odpustíš ty.
Jsi v pohodě?
Naprosto.
Jen co mi syn řekl, že si tě bere, věděla jsem, že to skončí pohromou.
Neber si to špatně, ale vždycky jsem tě považovala za hloupou.
Ale ne tak hloupou, abys všechno zničila.
Řekněte, co chcete.
Myslíte, že mi na něčem ještě záleží?
Ztratila jsi úctu?
To bys neměla.
Pořád jsi žena mého syna.
A cizoložnice, nutno dodat.
Ale co jsem mohla od nějaké Mexičanky čekat?
Ach, Mino.
Přála bych si, abychom spolu vycházeli.
To je nemožné.
Někomu jako vám se nedá důvěřovat.
Víš, proč jsem ho zabila?
Člověk vstupuje do svazku v naději, že muž, kterého si bereš,
tě po zbytek života učiní šťastnou.
Ale než se naděješ…
jsi zavřená v pozlacené kleci, ze které není úniku.
Tvůj muž už tě nevnímá.
Nenechá tě mluvit.
Jsi ztracený případ.
Zbývá ti jediné. Snášet to.
Nebo zkusit utéct.
Kromě ostatního je skutečným problémem to,
že bez ohledu na manžela musíš vychovat syna.
Když se ke mně otočil zády,
tak jsem na něj…
namířila pušku.
„Cristóbale, podívej!“
Otočil se…
ale já se nerozmýšlela.
Bez váhání jsem ho zastřelila.
Možná jsem to nebyla já.
Dál už si jen pamatuju…
že ležel na zemi…
a já v ruce držela pušku.
Vtom jsem si všimla Gabina.
Stál u stromu…
a díval se na mě.
Já myslela, že to s ním bude maličkost. Děti bývají zmatené.
Ale teď mi dochází, že přesně věděl, co se stalo.
Nedalo se nic dělat.
Nyní toho lituju.
Byla jsem hlupák.
Je křehký…
ale taky teplouš.
Mělo mi dojít, že neudrží tajemství.
Jak se opovažujete?
Měla jsem to odpoledne dílo dokončit.
Byli bychom ušetřeni toho hanebného utrpení.
Je mi jedno, co se mnou bude…
ale vám bude líto…
že jste si zahrávala s mým synem.
Jsme dvě naštvané matky.
Jediný rozdíl mezi námi dvěma je,
že nemáš žaludek jako já, když jde o záchranu syna.
Madam, je tu váš syn.
Chyba je…
že sebe vnímáš jako oběť.
Škoda, že nemáš čas to napravit.
- Pane, poslal jsem pro vás auto. - Z cesty.
Gregorio?
Gregorio.
Prozatím jsme ji uzamkli v loveckém salónku.
Kdes byl tak dlouho? Tolik se stydím.
Proč?
Proč jsi to udělala?
Jak víš, že je to pravda?
Jestli si myslíš, že jsem vražedkyně, rovnou mě zabij.
Všechno jsem to dělala pro nás. Tak se mi takhle neodvděčuj.
- Amparová, jste v pořádku? - Ano, nic mi není.
- Je dobré, že jedeme domů. - Jistě.
Alonso, chceš řídit?
Jeďte napřed, doženu vás.
Alonso, prosím.
Víš, co je na neustálém lhaní nejhorší?
Vstávat s tou samou myšlenkou, které se nedokážeš zbavit.
Najednou začneš šílet.
Je to, co chceš, skutečné, nebo výplod šílenosti?
Jsem rád, že to víš.
Prokázals mi službu.
Konečně vím, co chci.
Nech mě být.
Jaké to je být s mužem?
- Odejdi. - Prosím.
Poprvé to nebylo ve městě…
ale na venkově.
Byl jsem tam dva měsíce s prarodiči.
Sousedův kluk mě každý den zval na plavání.
Byl trochu starší.
Brával mě na kole.
Bál jsem se…
Jednou řekl, ať ho chytím kolem pasu.
Abych nespadl.
Jen si pamatuju cvrkot cikád.
U rybníka mi řekl, že si zapomněl plavky.
„Vrátíme se,“ říkám.
Nepovažoval to za nutné.
Sundal si kalhoty.
A najednou byl u mě a sundával mi je taky.
Nečekal jsem to…
ale dlouho o tom snil.
Začal mi líbat krk…
záda…
Připadal jsem si jak opilý.
Schopný všeho.
Spustil jsem ruku a osahával ho.
To byl obr.
Řekl mi, ať se nebojím, a to pomohlo.
Měl jsem stažený žaludek.
Je to jak padat z útesu a před dopadem…
dokázat vzlétnout.
Vše jsem vnímal.
Jeho jazyk.
Pot.
Jeho přirážející boky.
A pak…
jsem se oddal slasti.
Ne, Alonso!
Ne!
Kašli na to.
Nech to plavat. Nedělej to.
Já tě neopustím.
Musíme si vzájemně pomáhat.
Co se děje?
Hej!
- Gabino, stůj! - Otče, co děláš?
- Otče! - Pusť ho!
Nech ho!
- Otče! - Ani se ho nedotkneš!
- Gregorio! - Nech je jít.
- Gregorio! - Vypadni odsud!
Otče, nedělej to.
Takhle to nemůžu nechat.
Tobě nevadí, že se ti matka vyspala s kamarádem?
To není pravda.
Povězte mu to.
Matko?
Drahoušku.
Zasloužíte si zemřít jako psi.
Ty jsi nás zabil už před lety.
Děvko!
Pojď sem.
Pojď sem, synu. Udělej to ty.
Popadni pušku.
Vezmi si ji.
Obnov důstojnost, kterou naší rodině ukradli.
Dělej!
Pozvedni tu zbraň.
Pozvedni ji.
Buzerante!
Jsi teplouš!
Zvedni tu zbraň.
Pozvedni ji, teplouši!
Zvedni tu zbraň!
Nebudete mi brát všechno, co mám!
- Utečte! - Rozdělte se!
Ten, koho jsem milovala nejvíc, je mrtvý.
Ale já jsem pořád tady.
K příchodu do mého domu sis vybral špatný čas.
Trefila jsem nohu?
Jaká škoda!
Ale neboj.
Pomůžu ti.
Dej tu ruku dolů!
Vy dva jste další!
Slyšíte mě?
Jste na řadě vy dva.
Je ti to tady povědomé?
Vrátit se kvůli tomu do Španělska…
Osud je fakt drsný, že?
Nepřibližuj se, nebo střelím.
Takhle bys s babičkou mluvit neměl.
Nemáš na to žaludek.
Cristóbale, podívej!
Mně v žilách koluje tvoje krev, madam.
Ne!
- Připravit. - Připraven!
- Teď! - Teď!
Překlad titulků: Michal Pokorny